Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

       11 червня 2025 року                                          м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Москалик Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 11 лютого 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,- 

в с т а н о в и в :

Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 11 лютого 2025 року  ОСОБА_1 визнано винним  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього  адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень.
Не погодившись із постановою суду,  ОСОБА_1  оскаржив її в апеляційному порядку. 
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою.
Вважає, що його необґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про існування групи осіб, яка мала намір, спільно, незаконно перетнути державний кордон України.
У зв`язку з чим, переконаний, що відсутні підстави для кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 204-1. 
Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову місцевого суду, а провадження у справі закрити.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
_______________________________________________________________________________________________________________________  
Справа №949/381/25                                                                                                          Суддя в суді І інстанції – Отупор К.М.
Провадження № 33/4815/535/25                                                                Суддя в апеляційній інстанції  –  Шимків С.С.
Розглянувши клопотання  ОСОБА_1  про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, з метою допущення останнього до правосуддя, апеляційний суд приходить до висновку про його задоволення.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті,-тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення (Ч. 2 ст. 204-1 КУпАП).
Судом встановлено, що 19 січня 2025 року о 15 год. 15 хв., в умовах дії воєнного стану, на території Дубровицької територіальної громади, в межах контрольованого прикордонного району, прикордонним нарядом "КП Горинь" 40 км до лінії державного кордону, було виявлено гр. ОСОБА_1 , який спільно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , рухався в бік державного кордону України та мав намір незаконно перетнути державний кордон поза встановленими пунктами пропуску.
Такими діями ОСОБА_1 порушив ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.
Висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Відповідних заперечень, що наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, у письмових поясненнях до протоколу він не зазначав.
Натомість, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 19.01.2025 року, якою він визнає свою вину і погоджується з обставинами, що наведені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЧПЦ №049912 від 19.01.2025 року, а також просив здійснювати розгляд справи без його участі. 
Таким чином, матеріли справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ЧПЦ №049912 від 19.01.2025 року, який підписаний ОСОБА_1 , його заява від 19.01.2025 року, якою він визнав свою вину, свідчать про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.
Апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників прикордонної служби стосовно  ОСОБА_1 та порушень під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно нього, які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.
Таким чином, факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.
Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Застосований місцевим судом до  ОСОБА_1  вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.
Постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому підстави для її скасування – відсутні. 
На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 204-1,  ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.
Поновити  ОСОБА_1  строк апеляційного оскарження постанови Дубровицького районного суду Рівненської області від 11 лютого 2025 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 11 лютого 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                                        Шимків С.С.