ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2025 р. 	Справа № 440/14293/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 (головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна) по справі № 440/14293/24
за позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат"  
до      Одеської митниці                        
про визнання протиправними та скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати:
- рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500130/2024/000043/2 від 31.10.2024;
- картку відмови в прийнятті митної декларації № UA500130/2024/000347 від 31.10.2024.
В обґрунтування позову зазначило, що при здійсненні митного оформлення товарів надало всі необхідні та достатні документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товари та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Натомість митниця, в порушення норм МК України, безпідставно прийняла оскаржувані рішення та картку відмови, а також неправомірно застосувала резервний метод визначення митної вартості товарів, імпортованих позивачем.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 позов задоволено.
Одеська митниця (далі - відповідач), не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного висновку, просила його скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про неповне встановлення судом першої інстанції обставин справи, не надання належної оцінки доводам відповідача, що подані до митного оформлення документи містили розбіжності, в них відсутні всі відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Вказує, що за наслідками подачі митної декларації, відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСУР, які передбачали необхідність проведення більш детальної перевірки поданих декларантом документів на предмет можливого заниження митної вартості товару.
Під час перевірки наданих до митного оформлення документів митним органом встановлено, що лист Ref №2024-10-02 від 07.10.2024 не містить умов поставки згідно Інктотермс, розрахована у ньому ціна відрізняється від ціни інвойсу FV1-20250583 від 06.10.2024, виданий відправником (виробником) вантажу а не контрактоутримувачем.
Зазначає, що у висновку Укрпромзовнішіекспертизи №1963 від 22.10.2024 вказано про постачальника товару «Ashapura Midgule Nv», тоді як згідно контракту від 28.08.2024 продавцем є «Ashapura Midgulf Nv».
Звертає увагу, що обов`язок доведення митної вартості покладається на декларанта, проте позивачем не надано належних документів на підтвердження заявленої митної вартості. 
З урахуванням наведеного, вважає, що ним правомірно прийняті спірне рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови.
Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 28.08.2024 між ТОВ «Єристівський ГЗК» (покупець) та компанією Ashapura Midgulf Nv (Бельгія)(продавець) укладено контракт № 581/4694, за умовами якого продавець продав, а покупець купив на умовах CFR морські порти України: ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ», ДП «Морський торгівельний порт «Південний» термінал ТОВ «ТІС-Вугілля», ДП «Морський торгівельний порт «Південний» причал 6 та 8 оброблений бетоніт: активований карбонатом натрія кальцієвий бетоніт для котунів у гранулах (виробником якого є індійська компанія «Ashapura International Limited») (т. 1 а.с. 14-22). 
Пунктом 1.2 Контракту передбачено, що постачання товару здійснюється відповідно до умов, визначених у додатках, що є невід`ємною частиною цього Контракту.
Відповідно до п. 2.1 Контракту ціна контракту розуміється на умовах постачання CFR морські порти України для всього обсягу бетоніту 70,000 м.т. та становить 61,50 дол. США за м.т.
Ціна фіксована, а розрахунки здійснюються у доларах США. (п. 2.3 Контракту).
Відповідно до п. 2.4 Контракту вищезгадана ціна знизиться на:
0,80 дол. США за кожен 1% або частку відсотка, якщо фактичний вміст рівня вологості перевищуватиме 14%;
0,75 дол. США за кожен 1% або частку відсотка, якщо коефіцієнт набухання буде меншим за min 28 ml/2g;
0,05 дол. США за кожен 1% або частку відсотка невідповідності гранулометричного вмісту, зазначеного у Додатку № 1 до цього Контракту.
Відповідно до п. 2.5 Контракту загальна розрахункова ціна Контракту становить 4 305 000,00 (+/- 10%) дол. США.
Пунктами 3.1, 3.2 Контракту визначено, що не менше ніж за 1 місяць до передбаченої дати постачання покупець надає продавцю лист для розміщення замовлення на виробництво товару. У листі покупець зазначає терміни постачання товару.
За фактом постачання згідно графіку:
30% від суми рахунку-фактури – 1 291 500 дол. США протягом 90 днів з дати коносаменту;
30% від суми рахунку-фактури – 1 291 500 дол. США протягом 120 днів з дати коносаменту;
40% від суми рахунку-фактури – 1 722 000 дол. США протягом 150 днів з дати коносаменту.
Усі банківські витрати на території покупця оплачуються покупцем, поза територією покупця оплачуються продавцем (п. 3.3 Контракту).
Згідно п. 5.1 Контракту бетоніт підлягає постачанню в межах термінів, обумовлених у Додатку № 1 до цього Контракту.
Датою постачання вважається дата Коносаменту, оформленого належним чином. Датою отримання товару вважається відмітка на коносаментах інспектора митного посту в морських портах України. 
Додатком № 1 від 28.08.2024 до Контракту сторони узгодили, що продавець продає покупцю товар на наступних умовах: активований карбонатом натрія кальцієвий бетоніт для котунів у гранулах навалом; кількість – 70 000,00 м.т. (+/- 10%); сума закупівлі – 4 305 000 дол. США (+/- 10%). Також Додатком № 1 передбачені вимоги до бетоніту та порядок відбору проб (т. 1 а.с. 23-24). 
Додатками № 2-4 від 28.08.2024 до Контракту сторонами узгоджено умови розвантаження для поставок CFR морські порти України (т. 1 а.с. 25-27).
У жовтні 2024 р. позивач замовив у Ashapura Midgulf Nv 75 000,00 м.т. бетоніту на загальну суму 4 612 500,00 дол. США, що підтверджується комерційним інвойсом FV1-20250583 від 06.10.2024 (т. 1 а.с. 38).
27.10.2024 з метою митного оформлення товару, представник позивача ТОВ «СМТ Южний ЛТД» подало до Одеської митниці митну декларацію №24UA500130027565U6, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору в розмірі  4 612 500,00 доларів США(т. 1 а.с. 99).
На підтвердження митної вартості разом з декларацією надано: контракт № 581/4694 від 28.08.2024 з додатками, сертифікат якості (Certificate of quality) С/IGІ/М&М/275035/242518181 від 15.10.2024; рахунок-фактуру (інвойс) (Соmmercial invoice) FV1-20250583 від 06.10.2024; коносамент (Вill of lading) АІL/МUN/МS/001/2024-25 від 06.10.2024; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) СО/2425/121704 від 11.10.2024; висновок ДП "Укрпромзовнішекспертиза" №В-91 від 22.10.2024; інформаційну довідку №1297/4691 від 27.10.2024; договір комісії №216 від 09.03.2023 між ПАТ "Полтавський ГЗК" (комітент) та ТОВ "Єристівський ГЗК" (комісіонер) на закупівлю продукції, товарів та послуг у компаній-нерезидентів України з додатковими угодами; заявку №127 від 31.07.2024 до договору комісії № 216 від 09.03.2023; договір на брокерські митні послуги РБ/138-24 від 12.04.2024 між ТОВ "Єристівський ГЗК" і ТОВ "СМТ Южний ЛТД"; експертний висновок № В-91 від 21.10.2024; документацію виробництва бентоніту від 07.10.2024; лист одержувача №1263/4691 від 21.10.2024; паспорт безпеки від 07.10.2024; протокол засідання тендерного комітету 01.07.2024; лист Ref №2024-10-02 від 07.10.2024; копії експортних декларацій країни відправлення № UNMUN1 4469052 від 30.09.2024 та  № UNMUN1 4509488 від 01.10.2024 (т. 1 а.с. 14-29, 38-40, 42-67).
29.10.2024 митний орган за результатами опрацювання документів, поданих разом із декларацією встановив, що останні містять розбіжності стосовно відомостей щодо включення числових значень складових митної вартості до ціни товару.  Зокрема, відповідно до доданого документа 9000-№ лист-ціна Ref №2024-10-02 від 07.10.2024 надано уточнення розбивки ціни з відвантаження 75,000 тонн обробленого бентоніту, ціни зазначені до МТП ПІВДЕННИЙ - умови згідно з Інкотермс не зазначені; також документ 9000-№ лист-ціна Ref №2024-10-02 від 07.10.2024 виданий відправником (виробником) вантажу, а не контрактоутримувачем, при чому розрахована ціна відрізняється від ціни інвойсу FV1-20250583 від 06.10.2024 на 1 дол. США за тонну; у наданому до ЕМД документі 3016-№ висновок Укрпромзовнішекспертизи №1963 від 22.10.2024 зазначено, що договір купівлі-продажу здійснено згідно з контрактом N2 581/4694 від 28.08.2024 між "Єристівський ГЗК" та компанією "Ashapura Midgule Nv", тоді як згідно з наданим документом назва компанії "Ashapura Midgulf Nv", також відповідно до Джерел інформації – було проаналізовано тільки цінова пропозиція представника компанії "Ashapura Midgule Nv", без врахування аналізу цін зазначеного товару на ринку, та без врахування якісних характеристик, виробника, об`єму партії, умов поставки тощо.
З урахуванням наведеного, відповідач запропонував декларанту надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; копію декларації країни відправлення з перекладом на українську мову; прейскуранти (прайс-листи), каталоги виробника товару; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); документи, які підтверджують вартість страхування вантажу; за бажанням декларанта – інші наявні додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів (т. 1 а.с. 68).
31.10.2024 декларант на запит митниці на підтвердження митної вартості додатково надав лист №2024-112 від 30.10.2024 з уточненням розбивки ціни та зазначенням умов поставки згідно Інкотермс; лист ДП "Укрпромзовнішекспертиза" №2017 від 30.10.2024 щодо помилки в найменуванні "Ashapura Midgulf Nv"; копію експортної декларації країни відправлення UNMUN1 4469052 від 30.09.2024 перекладом на українську мову; лист №2024-10-03 від 07.10.2024 (Каталог товару і прайс-лист) з перекладом на українську мову; лист-роз`яснення №1308/4691 від 30.10.2024 до Інформаційної довідки №1297/4691 від 27.10.2024; лист №2024-113 від 30.10.2024 про неможливість надати контракт між Ashapura International Limited та "Ashapura Midgulf Nv" з перекладом на українську мову;  рахунки третім особам №2411241334 від 27.09.2024 та №2411241354 від 01.10.2024 (т. 1 а.с. 70-71).
31.10.2024 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості № UA500130/2024/000043/2 та складено картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2024/000347 (т. 1 а.с. 34-37).
Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що декларант надав вичерпний перелік документів, які містять всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення митної вартості товару, тоді як Митниця не довела, що подані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, не обґрунтувала неможливість визначення митної вартості за вказаною позивачем ціною.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Положення ст. 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).
Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Із положень частин 1 та 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
За приписами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
За ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
За положеннями статей 57, 58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Єдиними підставами, які надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
В той же час, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16, від 04.06.2020 у справі №1.380.2019.001823, від 01.04.2021 у справі № 260/695/19.
Водночас, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598).
Отже, з системного аналізу наведених норм права випливає, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18.
Судовим розглядом установлено, що митне оформлення товарів здійснювалось позивачем за основним методом (ціною контракту від 28.08.2024) з урахуванням комерційного інвойсу від 06.10.2024.
Позивачем до митного оформлення подано митну декларацію, а також документи на підтвердження вартості товарів, що поставляються в Україну.
Відповідачем за результатами розгляду митної декларації та документів прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів.
У графі 33 рішення в якості причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, зазначено:
- відповідно до доданого документа 9000-№ лист-ціна Ref №2024-10-02 від 07.10.2024 надано уточнення розбивки ціни з відвантаження 75,000 тонн обробленого бентоніту, ціни зазначені до МТП Південний – умови згідно з Інкотермс не зазначені;
- документ 9000-№ лист-ціна Ref №2024-10-02 від 07.10.2024 виданий відправником (виробником) вантажу, а не контрактоутримувачем, при чому розрахована ціна відрізняється від ціни інвойсу FV1-20250583 від 06.10.2024 на 1 дол. США за тонну;
- у наданому до ЕМД документі 3016-№ висновок Укрпромзовнішекспертизи №1963 від 22.10.2024 зазначено, що договір купівлі-продажу здійснено згідно з контрактом N2 581/4694 від 28.08.2024 між ТОВ "Єристівський ГЗК" та компанією "Ashapura Midgule Nv", тоді як згідно з наданим документом назва компанії "Ashapura Midgulf Nv";
- не надано всіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2 - 4 ст. 53 МК України.
Джерелом інформації по товарам слугувала цінова інформація, що наявна в АСМО Інспектор та ЄАІС про митні оформлення товарів митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений термін, а саме: МД від 17.02.2024 № 24UA500370001195U6, № 24UA500370001196U6, № 24UA500370001197U6, № 24UA500370001198U6, де розрахунок митної вартості складає 0,0977 дол. США/кг.
Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК України.
Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції надані позивачем документи містили всі відомості, в підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та ціни, що підлягає сплаті за ці товари.
Щодо доводів скаржника про відсутність у листі  Ref №2024-10-02 від 07.10.2024, виданого відправником (виробником) вантажу, а не контрактоутримувачем умов згідно з Інкотермс, невідповідність ціни товару тій, що зазначена у інвойсі № FV1-20250583 від 06.10.2024 колегія суддів зазначає наступне.
Судом встановлено, що декларантом до митного оформлення надано лист Ashapura International Limited № 2024-10-02 від 07.10.2024, яким уточнено розбивку ціни з відвантаження 75,000 тон обробленого бетоніту: активований карбонатом натрія кальцієвий бетоніт для котунів у гранулах, навалом, відвантаженого на судні Minoan Sea з порту Мундра, Індія в порт «Морський торгівельний порт «Південний», термінал ТОВ «ТІС-Вугілля», а саме:
61,50 дол. США за тонну - «Морський торгівельний порт «Південний», термінал ТОВ «ТІС-Вугілля»;
27,25 дол. США та тонну – фрахт;
34,25 дол. США за тонну – FOB, порт Мундра, Індія (т. 1 а.с. 62-63).
Колегія суддів зазначає, що лист, складений виробником товару дійсно не містить умов поставки товару згідно Інкотермс, водночас як вірно зауважив суд першої інстанції умови поставки узгоджувалися не з виробником товару – Ashapura International Limited, а з його продавцем – Ashapura Midgulf Nv та визначені ст. 5 зовнішньоекономічного контракту від 28.08.2024 №581/4694.
Щодо розбіжностей у ціні товару, колегія суддів зазначає, що як лист № 2024-10-02 від 07.10.2024 так й інвойс FV1-20250583 від 06.10.2024 містять однакову ціну товару - 61,50 дол. США за тонну, що свідчить про відсутність розбіжностей, визначених митним органом.
Щодо складення листа № 2024-10-02 від 07.10.2024 виробником товару а не контрактоутримувачем, колегія суддів зазначає, що вказаний лист складений з метою конкретизації ціни товару, який поставлявся саме виробником товару – Ashapura International Limited на замовлення продавця – Ashapura Midgulf Nv. 
В свою чергу, митним органом не зазначено, яким чином складення вказаного вище листа виробником товару вплинуло на митну вартість ввезеного товару.
Щодо доводів апеляційної скарги про невідповідність у висновку ДП "Укрпромзовнішекспертиза" № 1963 від 22.10.2024 назви продавця, а саме Ashapura Midgule Nv замість Ashapura Midgulf Nv колегія суддів зазначає, що назва продавця у висновку містить описку в одну букву (F/E), про що також зазначено у листі ДП "Укрпромзовнішекспертизи" № 2017 від 30.10.2024, що надавався декларантом під час митних консультацій.
В свою чергу, як правильно зазначив суд першої інстанції, допущена ДП "Укрпромзовнішекспертиза" не є такою, з якої неможливо зрозуміти назву компанії, про яку йде мова, з урахуванням наявних інших документів, поданих декларантом разом з митною декларацією.
Доводи скаржника як на підставу визначення митної вартості товару за резервним методом - не надання позивачем на запит митниці всіх документів, передбачених ст. 53 МК України колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності! такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Колегія суддів зазначає, що вказані у ч. 3 ст. 53 МК України документи мають надаватись митному органу лише за їх наявності у декларанта. Натомість, відсутність таких документів з огляду на їх не складання не слугувати підставою для прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості товару.
Колегія суддів також враховує, що цінова інформація викладена у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (ЄАІС) не може бути обґрунтованою підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митній декларації позивача, оскільки автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, відтак такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.
Саме такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 19.03.2021 по справі № 820/5525/16.
Колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларантові, разом з тим, зауважує, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у ч.2 ст.53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленій у постанові від 08.10.2019 по справі №803/776/17.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару вважає, що останні кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Доводи апелянта про те, що при виконанні митних формальностей за спірною митною декларацією спрацювала форма контролю системи управління ризиками щодо необхідності здійснити посилений контроль правильності визначення митної вартості товарів, витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів, колегія суддів вважає такими, що не стосуються обставин, які мають виключне значення для коригування задекларованої позивачем митної вартості товару.
Спрацювання системи управління ризиками є підставою для контролюючого органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції і не може бути безумовною підставою для відмови в митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю. Різниця між митною вартістю товару, задекларованого особою, та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 57 МК Верховний Суд зробив у постанові від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-а. 
Крім того, колегія суддів зауважує, що спірне рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованих митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідач обмежився лише посиланням на номери митних декларацій, яка взяті за основу для коригування митної вартості оцінюваних товарів, не навівши при цьому жодних пояснень зроблених коригувань, зокрема, не зазначивши митна вартість якого товару (назва, характеристики, код за УКТ ЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.
Водночас, Верховний Суд у постановах від 9 вересня 2020 року (справа №400/3133/18), від 8 лютого 2019 року (справа № 825/648/17) вказував, що Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, передбачають, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити, окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що Митниця не надала доказів на підтвердження обставин, що позивачем у митній декларації було зазначено не всі складові числового значення задекларованої митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.
Позивач надав необхідні та достатні документи для підтвердження задекларованої митної вартості, проте митний орган не навів переконливих аргументів, що надані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не довів наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірне рішення митного органу про коригування митної вартості товарів прийняте відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для їх прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Як наслідок, підлягає скасуванню і спірна картка відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийнята відповідачем на підставі рішення про коригування митної вартості.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 по справі № 440/14293/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	В.А. Калиновський    А.О. Бегунц