ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 червня 2025 року           справа №200/8975/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 р. у справі №200/8975/24 (головуючий І інстанції Крилова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                         УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі – відповідач), в якому просила:
- визнати незаконним та скасувати рішення № 051330003729 від 18.06.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.06.2024 року про призначення пенсії, зарахувавши до її страхового стажу періоду навчання в СПТУ № 89 м. Артемове Донецької області з 01.09.1985 року по 13.07.1988 року та до її пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 30.03.1990 року по 15.04.1996 року, з 15.09.2004 року по 30.08.2010 року, з 08.07.2013 року по 31.12.2016 року у Управлінні техконтролю якості вугілля та стандартів в якості пробоотбірника ОТК 2 р. з 16.04.1996 року по 30.04.2001 року на ш. ім. Артема в/о «Дзержинськвугілля» в якості проотбірника 2 р.; з 01.05.2001 року по 14.09.2004 року на ш. Північна в/о «Дзержинськвугілля» в якості лаборанта хіманалізу 3 р.; з 04.01.2017 року по 31.12.2017 року, 05.01.2018 року по 31.12.2018 року, з 10.01.2019 року по 01.02.2019 року, з 01.05.2019 року по 23.05.2019 року у ДП «Держвуглепостачання» в якості лаборанта хіманалізу 3р.; з 01.04.2019 року по 25.04.2019 року на шахті ім. Св. Матрони Московської в якості пробоотбірника 2 р.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 051330003729 від 18.06.2024 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11 червня 2024 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України в «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до страхового стажу період навчання в СПТУ № 89 м. Артемове Донецької області з 01.09.1985 року по 13.07.1988 року та до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоди роботи з з 16.04.1996 року по 22.11.1998 року та з 01.04.2019 року по 25.04.2019 року в якості пробовідбірника. В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів зазначає, що до страхового стажу не зараховано період навчання в СПТУ №89 м. Артемове Донецької області з 01.09.1985 по 13.07.1988, оскільки в дипломі серії НОМЕР_1 від 13.07.1988 відсутній підпис голови екзаменаційної комісії.
До пільгового стажу враховано періоди роботи згідно Рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії №5/22 від 07.06.2024.
У зв`язку з відсутністю в заявниці необхідного пільгового стажу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 .
11 червня 2024 року ОСОБА_1 , через веб портал ПФУ, звернулась до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та надала всі необхідні документи.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області для розгляду заяви позивача від 11.06.2024 року.
Рішенням відповідача № 051330003729 від 18.06.2024 poку ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 2. Вік заявниці 55 років 11 місяців. Страховий стаж – 36 років 7 місяців 23 дні, пільговий стаж – 06 років 17 днів.
До страхового стажу не зараховано період навчання в СПТУ №89 м.Артемове Донецької області з 01.09.1985 по 13.07.1988, оскільки в дипломі серії НОМЕР_1 від 13.07.1988 відсутній підпис голови екзаменаційної комісії.
До пільгового стажу враховано періоди роботи згідно Рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії № 5/22 від 07.06.2024.
Також з листа Головного управління ПФУ в Донецькій області від 25.07.2024 року № 19621-16622/В-02/8-0500/24 судом встановлено, що до пільгового стажу за Списком №2 не зараховано наступні періоди роботи:
з 01.06.1996 по 15.04.1996 та з 16.04.1996 по 30.04.2001 – пробовідбірником на ДП «Торецьквугілля», оскільки згідно довідки № 16/44-2 від 18.01.2021 робота пробовідбірника хімлабораторії не віднесена до пільгового пенсійного забезпечення;
з 01.04.2019 по 25.04.2019 – пробовідбірником у ТДВ «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони» у зв`язку з відсутністю інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду в Реєстрі.
До страхового стажу не зараховано період навчання в СПТУ №89 м.Артемове Донецької області з 01.09.1985 по 13.07.1988, оскільки в дипломі серії НОМЕР_1 від 13.07.1988 відсутній підпис голови екзаменаційної комісії.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з п.2 ч.2 ст. 114 Закону № 1058-VI на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).
Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Щодо доводів апелянта, що до страхового стажу не зараховано період навчання в СПТУ №89 м. Артемове Донецької області з 01.09.1985 по 13.07.1988, оскільки в дипломі серії НОМЕР_1 від 13.07.1988 відсутній підпис голови екзаменаційної комісії, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною першою статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
На підставі статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі – Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а сформулював висновок про те, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Відповідно до пункту 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Аналіз наведених норм свідчить, що законодавством передбачено перелік документів, якими можливо підтвердити час проходження навчання, при цьому, обов`язок подання документів про освіту, уточнюючих довідок про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки вимагається лише за умови відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 у період з 01.09.1985 року по 13.07.1988 року навчалась в СПТУ № 89. Вказаний запис внесений на підставі диплому серії НОМЕР_4 від 13.07.1988.
Відповідно до диплома серії НОМЕР_1 від 13.07.1988, позивач з 01 вересня 1985 року по 13 липня 1988 року навчалась в СПТУ № 89 м. Артемове Донецької області за посадою «повар».
Відповідач не врахував період навчання позивача до страхового стажу, посилаючись на відсутність підпису голови екзаменаційної комісії в дипломі.
При цьому диплом підписаний директором училища та заступником директора училища по навчально-виробничій роботі.
Доказів недійсності диплому відповідач суду не надав.
Верховний Суд в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 зазначив, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
На підставі викладеного пенсійним органом протиправно не враховано до страхового стажу позивача період його навчання.
Згідно із статтею 38 Закону України “Про професійно-технічну освіту”, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Таким чином, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі повинен бути зарахований до трудового стажу, у тому числі й в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, за наявністю двох підстав: 1) у випадку, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу не перевищує 3 місяці; 2) особа зарахована на роботу за набутою професією.
Записи трудової книжки позивача свідчать, що ОСОБА_1 прийнята 18.07.1988 року поваром 3 розряду в їдальню №13 ОРС ВО «Дзержинськвугілля», тобто перерва між днем закінчення навчання позивача (13.07.1988) та днем зарахування на роботу не перевищує трьох місяців.
На підставі зазначеного час навчання у технічному училищі підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Щодо періоду роботи позивача з 16.04.1996 по 22.11.1998 за посадою пробовідбірника, суд зазначає наступне.
Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , щодо спірних періодів:
30.03.1990 – прийнята за переводом пробовідбірником ОТК 2 розряду (запис №3);
15.04.1996 – звільнена за переводом у шахту ім. Артема (запис № 4);
16.04.1996 – прийнята пробовідбірником 2-го розряду (запис № 5);
23.11.1998 – переведена лаборантом 3-го розряду (запис № 6);
Отже, факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах підтверджується насамперед записами у трудовій книжці позивача.
Відповідно до розділу І Гірничі роботи, код 20100000 – відкриті гірничі роботи і роботи на поверхні, постанови Кабінету Міністрів від 26 січня 1991 року № 10, від 11 березня 1994 року № 162, від 24.06.2016 № 461 посада позивача у період з 30.09.1990 по 15.04.1996, з 16.04.1996 по 22.11.1998 – пробовідбірник віднесена до пільгової роботи за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно до архівної довідки від 11.10.2023 року № 16/1377 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 у період з 30.03.1990 року по 29.02.1996 року виконувала роботи на поверхні шахти за професією, посадою пробовідбірник 2 розряду дільниці ОТК шахта ім. Артема, що передбачено Списком № 2, розділ 1 , підрозділ 1, код КП 2010100 а – 17314.
Згідно з наказом ДП «Торецьквугілля» від 05.04.1999 року № 57 ТБ «Про затвердження переліку професій на пільгове пенсійне забезпечення» посада пробовідбірник відноситься до професій та посад, які дають право на пенсійне забезпечення за Списком № 2.
При цьому, згідно Форми РС-право, відповідачем до пільгового стажу за списком № 2 зараховано періоди роботи позивача з 30.03.1990 по 15.04.1996.
Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області протиправно не зарахувало період з 16.04.1996 по 22.11.1998, а тому такий період підлягає обов`язковому зарахуванню до пільгового стажу позивача за списком №2.

Щодо незарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи з 01.04.2019 по 25.04.2019 у зв`язку з несплатою підприємством страхових внесків, суд зазначає.
Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , щодо спірних періодів:
01.04.2019 – прийнята пробовідбірником 2 розряду (запис № 38);
25.04.2019 – звільнена за власним бажанням (запис № 39).
Порядок обчислення та сплата страхових внесків визначено ст. 20 Закону № 1058-IV.
Зокрема, абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону № 1058-IV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 ст. 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Згідно з приписами ч. 10 цієї ж статті якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Ст.106 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Тобто, за змістом вищезазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.
Враховуючи зазначене, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні/перерахунку пенсії позивача періодів його роботи.
Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була неоднаразово висловлена Верховним Судом у постановах від 25.09.2018 у справі № 242/65/17, від 22.11.2018 у справі № 242/4793/16-а, від 11.07.2019 у справі №242/1484/17, від 04.06.2019 у справі №235/900/17, від 27.02.2019 у справі №242/1871/17 та № 423/3544/16-а.
Отже, період роботи позивача з 01.04.2019 по 25.04.2019 повинен бути зарахований до пільгового стажу за Списком № 2.
За наслідками судового розгляду, місцевий суд дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 р. у справі № 200/8975/24 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 р. у справі №200/8975/24 - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 12 червня 2025 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                                    Т.Г. Гаврищук

Судді                                                                                                                                А.А. Блохін

                                                                                                                                    І.В. Геращенко