УХВАЛА
 
27 серпня 2025 року
м. Київ
 
справа № 754/2490/25
провадження № 61-10903ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 19 серпня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до директора Територіального центру соціального обслуговуванняДеснянського району м. КиєваСеменюк Людмили Володимирівни про відшкодування шкоди,
встановив:
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до директора Територіального центрусоціального обслуговуванняДеснянського району м. КиєваСеменюк Л. В., у якому просив суд: стягнути з відповідача на його користь незаконно не надані йому пелюшки в гривневому еквіваленті у розмірі 4 600, 00 грн (матеріальна шкода) та за нанесену йому моральну шкоду у розмірі 4 600, 00 грн; стягнути з відповідача відповідно до вимог статті 625 ЦК України інфляційні втрати та 3 %, що загалом з матеріальною шкодою становить 6 016, 80 грн; зобов`язати відповідача забезпечувати позивача пелюшками з 01 січня 2025 року за вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1301 (60 шт. на місяць).
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 серпня 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.
22 серпня 2025 року  ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 19 серпня 2025 року у вказаній справі.
Згідно зі статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до пунктів 2, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства.
Учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).
За приписами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року в справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зроблено висновок про те, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників.
Використання одними учасниками судового процесу та їхніми представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності цих осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, заходи, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.
Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі -ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 використовує образливі висловлювання, які є недопустимими під час написання ділових документів, виходять за межі нормальної, коректноїта легітимної критики, відображають зневажливе ставлення до судової гілки влади, надає особисту характеристику суддям, оцінку їхній професійній діяльності, що неприпустимо при оформленні касаційної скарги та заяв, що до неї додаються.
Зокрема, ОСОБА_1 використовує в тексті скарги такі образливі висловлювання: «…це явне порушення вищевказаними суддями принципів ст.3 ЦПКУ та п.1 ч.7 ЗУ «Про судочинство і …». У ПОСТАНОВІ про це доповнення (воно више) ні слова: вони його явно приховали, а це злочин при здійсненні судочинства!»; «Вищевказаними суддями-відповідачами брутально порушені вимоги ст.263 ЦПКУ, … »; «…вищевказані судді - неприховане БЕЗЗАКОННЯ відповідача і судді суду 1 інстанції підтримали у с/рішенні від 19.08.25 р. Так, що я про відсутність у них понять про ЧЕСТЬ, СОВІСТЬ І МОРАЛЬНІ ЯКОСТІ ЛЮДИНИ мабуть точно не перебільшую! По суті беззаконня відповідача та судді О.Гринчак вищевказані судді з КАС злочинно і приховано підтримали у своєму с/рішенні …»; «Якщо я подав ап.скаргу чи заяву - її треба розглянути і вирішити САМЕ І ТІЛЬКИ ПО СУТІ (це я до вас звертають!!!) - це моє право … а не треба прикриватись якимись вимогами НПА - не допоможе + …!».
Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).
Ураховуючи викладене, Верховний Суд визнає подання  ОСОБА_1 касаційної скарги в такій редакції виявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим касаційну скаргуслід залишити без розгляду.
Керуючись статтями 43, 44, 260, 263, 392 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 19 серпня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до директора Територіального центру соціального обслуговування Деснянського району м. КиєваСеменюк Людмили Володимирівни про відшкодування шкоди залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                            Є. В. Коротенко