УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №286/4622/24 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В. 
Номер провадження №33/4805/474/25
Категорія ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Лугинця Віктора Павловича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Овруцького районного суду Житомирської області від 18 березня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП,
встановив:
Постановою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 16 грудня 2024 року об`єднано в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП.
Постановою цього ж суду від 18 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку, передбаченого ст.38 цього Кодексу.
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 07.12.2024 о 00 год 58 хв   в  м.Овруч по вул. Т.Шевченка, керував автомобілем ВАЗ 210994, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та на місці зупинки відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім цього,  ОСОБА_1 07.12.2024 року о 00 год 58 хв в м.Овруч по вул. Т.Шевченка, керував транспортним засобом ВАЗ 210994, номерний знак НОМЕР_1 , та не виконав вимоги про зупинку подані завчасно за допомогою проблискового маячка синього і червоного кольору та гучномовця, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР України, тобто  вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Лугинець В.П., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративних правопорушень, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови суду, неповне з`ясування судом обставин справи. Звернув увагу, що вина ОСОБА_1 не доведена належними та допустимими доказами. Підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння були відсутні, оскільки він не керував транспортним засобом, про що наголошував працівникам поліції. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 йшов пішки по тротуару у куртці зеленого кольору повз припаркованого автомобіля, з якого вийшла особа у куртці чорного кольору. Зазначене, на його думку, підтверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Також, вказав, що постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення серії ЕНА №3618083 скасована судом, а провадження у справі за ч.1 ст.185 КУпАП – закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Тому, вважає, що протоколи серії ЕПР1 №№190550, 190567 від 07.12.2024 є незаконними та сфальсифікованими. Звернув увагу на відсутність будь-яких доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 22-2 КУпАП. 
Належним чином повідомлені про час та місце судового засідання ОСОБА_1  та його захисник Лугинець В.П. до суду апеляційної інстанції не з`явились. В апеляційній скарзі захисник просив судовий розгляд проводити без його участі та участі ОСОБА_1 .  Тому, зважаючи на волевиявлення учасників справи, враховуючи положення ч.6 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення,   перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП та у не виконанні вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.122-2 КУАП, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №190550 від 07.12.2024 вбачається, що ОСОБА_1 07.12.2024 о 00 год 58 хв в м.Овруч по вул. Т.Шевченка, керував автомобілем ВАЗ 210994, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження на стан сп`яніння в медичному закладі та на місці зупинки відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім цього, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №190567 від 07.12.2024 вбачається, що ОСОБА_1 07.12.2024 року о 00 год 58 хв в м.Овруч по вул. Т.Шевченка, керував транспортним засобом ВАЗ 210994, номерний знак НОМЕР_1 , та не виконав вимоги про зупинку подані завчасно за допомогою проблискового маячка синього та червоного кольору та гучномовця, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122-2 КУпАП.
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом п.2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил та виконати зазначені у цьому пункті дії. 
Вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу (п.8.9 б) ПДР).
Відповідно до вимог ч.1 ст.122-2 КУпАП відповідальність передбачена за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.4 та п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №№190550, 190567 від 07.12.2024 (а.с.2, 16); розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.3, 5); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.6); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №3618083 від 07.12.2024 відносно  ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.7); рапортом поліцейського від 07.12.2024 (а.с.8); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №46 від 07.12.2024 (а.с.10); відеозаписом події (а.с.12). 
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.
Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Досліджені суддею докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Як свідчить наявний в матеріалах справи відеозапис на пропозицію у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився і виявив бажання пройти такий огляд у медичному закладі. Однак, у подальшому, перебуваючи у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 категорично відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, посилаючись на те, що не керував транспортним засобом. Також відеозаписом підтверджено, що водій не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, яка подана поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору.
Відеозаписом підтверджено, що під час огляду на стан сп`яніння  ОСОБА_1  та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції та лікарем закладу охорони здоров`я не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами. 
Посилання захисника на відсутність фіксації, та, як наслідок, недоведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також доводи апеляційної скарги про скасування рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 04.03.2025 у справі №286/4742/24 постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, на правильність висновків судді місцевого суду не впливають. 
Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 04.03.2025 у справі №286/4742/24 (а.с.39-42) встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і правомірність його зупинки. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №3618083 від 07.12.2024 була скасована судом лише з підстав неправильної кваліфікації дій ОСОБА_1 (замість ч.1 ст.126 КУпАП неправильно кваліфіковано за ч.2 ст.126 КУпАП).
Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 04.03.2025 у справі №286/4742/24 набуло преюдиційного значення у даній справі,  оскільки цим рішенням у справі, в якій бере участь та сама особа –  ОСОБА_1 , встановлені обставини, якими у даному випадку є факт керування транспортним засобом за наведених у протоколах серії ЕПР1 №№190550, 190567 від 07.12.2024  подій.  
Зазначене судове рішення щодо встановлених у ньому обставин керування транспортним засобом ОСОБА_1 не оскаржувалось та набрало законної сили 14.03.2025. 
Посилання у апеляційній скарзі на незаконність та фальсифікацію працівниками поліції адміністративних матеріалів є такими, що не підтверджені належними доказами та ґрунтуються на припущеннях.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винність ОСОБА_1   в інкримінованих йому правопорушеннях, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
Судові рішення, на які у апеляційній скарзі посилається захисник преюдиційного значення для вирішення даної справи не мають. 
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Лугинця Віктора Павловича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Овруцького районного суду Житомирської області від 18 березня 2025 року, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич