ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/34467/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків»
на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року (суддя Ніколайчук Світлана Василівна) в адміністративній справі 
за позовом      Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області     
до  Акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків»             
про  стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» на його користь заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період жовтень — листопад 2024 року за Списком № 1 у розмірі 323 828 грн 73 коп. та за Списком № 2 у розмірі 94 870 грн 65 коп. на загальну суму 418 699 грн 38 коп. (чотириста вісімнадцять тисяч шістсот дев`яносто дев`ять грн 38 коп.).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його частково скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за жовтень-листопад 2024 року за Списком № 2 в сумі 94  870,65 грн. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що належними документами підтверджено здійснення ГУ ПФУ розрахунку за жовтень-листопад 2024 року лише для 7 осіб на суму 32 673,62 грн, тоді як позовні вимоги за Списком № 2 заявлені на суму 94 870,65 грн. Вказує, що додатки до позову не містять доказів направлення вищезазначених розрахунків Відповідачу і тому твердження Позивача про те, що розрахунки були направлені Відповідачу належним чином є безпідставними та не підтверджені належними та допустимими доказами у цій справі. Вважати їх узгодженими, як зазначає Позивач, немає підстав. Строк сплати АТ ДЗПВ розрахунків за жовтень-листопад 2024 року в сумі 32 673,62 грн є таким, що не настав, оскільки вони є неузгодженими, не обов`язковими до сплати для Відповідача. Залишок заявленої суми до стягнення в розмірі 62 197,03 грн (94 870,65 грн.- 32 673,62 грн.) взагалі не підтверджений розрахунками і заявлений Позивачем до стягнення безпідставно.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказує, що дійсно докази направлення розрахунків не було надано до суду у зв`язку із тим, що на момент подання позову до суду повідомлення про вручення поштового відправлення не повернулося до управління. Тому управління надає докази направлення розрахунків з супровідними листами, а саме: розрахунки № 12964/Р від 07.09.2024, № 12965/Р від 07.09.2024, № 13456/Р від 03.10.2024 було направлено разом із супровідним листом № 0400-010506-8/211983 від 24.10.2024 — 24.10.2024, однак лист повернувся до управління за закінченням терміну зберігання; розрахунки № 14116/Р від 04.11.2024, № 14440/Р від 06.11.2024 було направлено разом із супровідним листом № 0400-010506-8/229556 від 19.11.2024 — 20.11.2024, однак лист повернувся до управління за закінченням терміну зберігання; розрахунки № 14366/Р від 05.11.2024, № 14227/Р від 04.11.2024 було направлено разом із супровідним листом № 0400-010506-8/222120 від 07.11.2024 — 15.11.2024, однак лист повернувся до управління за закінченням терміну зберігання; розрахунок № 2624/Р від 18.01.2024 було направлено разом із супровідним листом № 0400-010606-8/13229 від 19.01.2024 та отримано Відповідачем 30.01.2024.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Акціонерне товариство «Дніпропетровський завод прокатних валків» перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як платник страхових внесків. 
Згідно з довідкою-розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період 01.10.2024 – 30.11.2024 за Акціонерним товариством «Дніпропетровський завод прокатних валків» рахується заборгованість з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку № 2 у загальній сумі 94 870 грн 65 коп.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: 1) суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи – суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; 2) філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.
Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пунктом 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.
Підпунктом 2.1.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, визначений перелік страхувальників, які є платниками страхових внесків.
Пунктом 6.1. Інструкції встановлено, що для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.                              
Пунктом 6.7. Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Відповідно до п. 6.8 зазначеної Інструкції, у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у   пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона «Крим»). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.          
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що Акціонерне товариство «Дніпропетровський завод прокатних валків»   є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, який зобов`язаний сплатити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області збір у розмірі сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії. 
Також суд зазначає, що єдиним документом, на підставі якого відповідач має нести обов`язок згідно з чинним законодавством по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, є розрахунок відповідного органу ПФУ, згідно з яким виплачено відповідні кошти пенсіонерам.
Доводи апелянта щодо не підтвердження належними доказами заявленої до відшкодування сум не є обґрунтованими, адже судом апеляційної інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що  Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було направлено відповідачеві розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до  пунктів «б»-«з»  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та  пунктів 2-8  частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з жовтень – листопад  2024 року у розмірі 94 870 грн 65 коп.
Відповідні докази долучені позивачем до відзиву на апеляційну скаргу.
Судом також встановлено, відповідачем не заперечується, що вказана сума витрат самостійно не сплачена, також апелянтом не підтверджено, що розрахунки оскаржувалися в установленому законом порядку. Відтак заявлена сума витрат на виплату та доставку пенсій підлягає стягненню в судовому порядку.
Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції рішення ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права,  підстави для його скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року в адміністративній справі № 160/34467/24 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з 04 серпня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 04 серпня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров