ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5039/25 Справа № 185/6208/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Болдирєва У. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.
за участю секретаря Триполець В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Павлоградської міської ради на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, - 

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2024 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Павлоградської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.
В обґрунтування позовних вимог  ОСОБА_1 посилався на ет, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 02 березня 2018 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Тимченко О.М., реєстраційний №2-341. Відповідно до акту № 1 від 29 листопада 2022 року, складеного головою ОСББ “Садовніченко, 12” Шишкіною Л.В., ОСОБА_1 фактично з квітня 2015 року здійснював догляд за ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , який є рідним дядьком ОСОБА_1 . ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Позивач вказує, після смерті ОСОБА_3 він займався його похованням, що підтверджується довідкою голови ОСББ “Садовніченко 12”, лікарським свідоцтвом про смерть №582 від 11 серпня 2021 року, Договором-замовленням на організацію та проведення поховання від 12 серпня 2021 року. Крім того, оригінали документів на спадкове майно померлого знаходилися у позивача на момент смерті ОСОБА_3 . Позивач зазначає, після смерті ОСОБА_3 він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом було роз`яснено позивачу, що відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки із померлим та факт проживання однією сім`єю позивача з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту, який має юридичне значення. У зв`язку з чим позивач звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту його проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2023 року справі №185/10895/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Павлоградська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення — задоволено заяву ОСОБА_1 . Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 з квітня 2015 року до дня смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 185/10895/22 апеляційна скарга керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Павлоградської міської ради - задоволена частково. Рішення Павлоградського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2023 року – скасовано. Заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи Павлоградська міська рада, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення залишена без розгляду. Апеляційний суд послався на те, що встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем безпосередньо пов`язане з вирішенням питання про право власності та для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 . Зазначене свідчить про наявність спору між ОСОБА_1 та Павлоградською міською радою в інтересах якої виступає Дніпропетровська обласна прокуратура, оскільки встановлення факту проживання з померлим однією сім`єю, фактично надало заявнику право на отримання спадщини, що унеможливило вирішення питання визнання спадщини відумерлою та передання її територіальній громаді міста Павлограда. Позивач зазначає, що встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим необхідне позивачу для реалізації своїх спадкових прав. На підставі викладеного  ОСОБА_1 просив суд встановити факт його проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 , починаючи з квітня 2015 року і до дня смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати його спадкоємцем четвертої черги в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2025 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Встановлено факт, що ОСОБА_1 проживав однією сім`єю із ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з Павлоградської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 968 грн 96 коп.
В апеляційній скарзі Павлоградська міська рада просить рішення суду від 14 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
У відзиві на апеляційну скаргу  ОСОБА_1  просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене рішення суду від 14 лютого 2025 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. 
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Звернувшись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 просив суд встановити факт його проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 , починаючи з квітня 2015 року і до дня смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати його спадкоємцем четвертої черги в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим необхідне позивачу для реалізації своїх спадкових прав. 
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на їх доведеність в частині встановлення факту, що ОСОБА_1 проживав однією сім`єю із ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, відмовивши у задоволенні позовних вимог про визнання позивача спадкоємцем четвертої черги в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю необхідності.
Однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм процесуального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.
Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.1 ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
       Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
       В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими.
       Згідно з частиною другою статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Якщо вимога про встановлення факту проживання осіб однією сім`єю заявлена у зв`язку з таким проживанням не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, відповідні відносини є спадковими і до них слід застосовувати статтю 1264 ЦК України.
       Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21).
        Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
       При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
       У постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 694/646/20 (провадження № 61-5208св21) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків.
       Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
       Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21).
       У справі встановлено,  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.8).
       За життя ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер 2-341, виданого 02 березня 2018 року Першою павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, належала на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 (а.с.25, 43, 45).
Позивач зазначає, після смерті ОСОБА_3 він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом було роз`яснено позивачу, що відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки із померлим та факт проживання однією сім`єю позивача з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту, яке має юридичне значення. 
У грудні 2022 року  позивач звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту його проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. 
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2023 року справі №185/10895/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Павлоградська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення — задоволено заяву ОСОБА_1 . Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 з квітня 2015 року до дня смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.42). 
       Із спадкової справи № 29/2023 до майна після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведеної приватним нотаріусом Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Іщиком М.В. вбачається, 05 квітня 2023 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом четвертої черги як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с.33) 
       05 квітня 2023 року приватним нотаріусом Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Іщиком М.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 , спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з квартири АДРЕСА_1 (а.с.58)
       29 квітня 2023 року зазначена квартира була продана позивачем ОСОБА_1 . ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою павлоградською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі №2-517 (а.с.11, 12). 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року у справі №185/10895/22 апеляційна скарга керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Павлоградської міської ради - задоволена частково. Рішення Павлоградського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2023 року – скасовано. Заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи Павлоградська міська рада, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення залишена без розгляду.
Звернувшись до суду у червні 2024 року із цим позовом, ОСОБА_1 просив суд встановити факт його проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 , починаючи з квітня 2015 року і до дня смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати його спадкоємцем четвертої черги в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим необхідне позивачу для реалізації своїх спадкових прав щодо майна померлого. 
       Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
       Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
       Згідно ч. 5 ст. 12 ЦПК України на суд, як державний орган, покладено обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснити у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст.51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Встановлено, з 29 квітня 2023 року власником спірної квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідченого Першою павлоградською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі №2-517 (а.с.11,12).
Слід зазначити, що ОСОБА_2 , як власник спірної квартири, з 29 квітня 2023 року не була залучена до участі у цій справі у якості відповідача.
       Таким чином, розглядаючи  спір, суд першої інстанції не роз`яснив належним чином позивачу його прав, зокрема, щодо залучення до участі у справі у якості відповідача   ОСОБА_2 ,  яка  є власником, на час звернення позивача з позовом у цій справі, спірної квартири АДРЕСА_1 .
       Суд першої інстанції не звернув належної уваги на предмет і підстави поданого позову, неповно встановив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не визначився належним чином із колом відповідачів, які повинні відповідати за заявленими позовними вимогами.
       Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду. 
За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,- 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Павлоградської міської ради — задовольнити частково.
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем — скасувати.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем — відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 
у судовому засіданні 10 червня 2025 року.

Повний текст постанови складено 11 червня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова