П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/6481/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Бошкова Юлія Миколаївна 
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
09 червня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Сушка О.О.  Мацького Є.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві, про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02.12.2024 позов задоволено частково, ухвалено:
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 05.04.2024 № 262140010654 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати періоди проживання ОСОБА_1 у зоні посиленого радіологічного контролю, а саме: з 23.07.1986 по 03.12.1986, з 18.02.1987 по 03.06.1987, з 12.07.1989 по 23.08.1989 для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, призначити та виплачувати позивачу пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Закон № 796-XII), починаючи з дати звернення позивача із заявою про призначення пенсії – 28.11.2023.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.12.2024 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що згідно з наданими ОСОБА_1 , до заяви про призначення пенсії, документами (довідкою про періоди проживання в населених пунктах, що відносяться до зони посиленого радіологічного контролю), період проживання (роботи) у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 становить 3 роки 4 місяці 5 днів. Відтак, у зв`язку з не підтвердженням факту проживання станом на 01.01.1993 не менше 4 років у зоні посиленого радіологічного контролю ОСОБА_1 не має права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, як потерпілий від аварії на Чорнобильський АЕС, відповідно до статті 55 Закону № 796-XII.
Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Київською обласною державною адміністрацією від 04.03.1996, позивач ОСОБА_1 є громадянином, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).
28.11.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно із ст. 55 Закону № 796-XII.
За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області та прийнято рішення № 262140010654 від 30.11.2023 про відмову у призначенні пенсії.
Не погоджуючись з рішенням Пенсійного фонду позивач оскаржив його до суду.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01.03.2024 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 262140010654 від 30.11.2023 про відмову в призначенні пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.11.2023 про призначення пенсії зі зниженням пенсійного згідно зі ст. 55 Закону № 796-XII.
На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01.03.2024, ГУПФУ у Вінницькій області повторно розглянуло заяву позивача, та за результатом перегляду прийняло рішення від 05.04.2024 за № 262140010654, яким відмовило у призначенні пенсії. 
Зі змісту рішення слідує, що страховий стаж позивача становить 30 років 4 місяці 18 днів, при необхідному – 25 років. 
У призначенні пенсії на підставі ст. 55 Закону № 796-XII відмовлено у зв`язку з відсутністю факту проживання (роботи) заявника в зоні радіологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше 4 років. Поданими документами підтверджено період проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення станом на 01.01.1993 – 3 роки 4 місяці 5 днів.
Також встановлено, що згідно довідки від 22.12.2023 № 03/7-18-177 позивач з 23.07.1986 по 03.12.1986, з 18.02.1987 по 03.06.1987, з 12.07.1989 по 23.08.1989 проживав на території зони добровільного гарантованого відселення (3 зона), проте вказаний період не підлягає зарахуванню до періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю.
При цьому, управлінням вжито заходів щодо перевірки правомірності видачі Київською обласною державною адміністрацією заявнику посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю. Однак, на час прийняття рішення відповідь на запитувану інформацію не надано.
Позивач не погоджується із вказаною відмовою, а тому звернувся до суду.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно не врахував період проживання ОСОБА_1 у зоні посиленого радіологічного контролю, а саме: з 23.07.1986 по 03.12.1986, з 18.02.1987 по 03.06.1987, з 12.07.1989 по 23.08.1989 для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Пунктом 4 частини першої статті 14 Закону № 796-XII передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, – категорія 4.
Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, визначені статтею 55 Закону № 796-XII, згідно з пунктом 2 частини першої якої потерпілі від Чорнобильської катастрофи, а саме особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зменшення пенсійного віку на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання або роботи, але не більше 5 років.
Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону № 796-XII призначення та виплата пенсій означеним категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.
Частиною першою статті 65 Закону № 796-XII передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч. ч. 3, 4 статті 65 Закону № 796-XII посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.
Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Оскільки посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), серії НОМЕР_2 видане позивачеві 04.03.1996, тому аналізу підлягають положення порядку видачі посвідчень, що діяв на момент видачі відповідного посвідчення.
Відповідно до вимог пункту 6 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. № 501 (який був чинний на момент видачі посвідчення позивачці), громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видається посвідчення коричневого кольору, серія В.
Згідно з пунктом 10 Порядку № 501, видача посвідчень провадиться: народним депутатам України, керівним і відповідальним працівникам Секретаріату Верховної Ради України, Адміністрації Президента України, Верховного Суду України, Генеральної Прокуратури, Вищого Арбітражного Суду, Кабінету Міністрів, а також керівникам центральних органів державної виконавчої влади, представникам Президента України в областях і містах Києві та Севастополі, працівникам підприємств і організацій, розташованих в зоні відчуження - Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; іншим потерпілим і учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС – Радою Міністрів Республіки Крим, обласним, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій за місцем проживання.
Посвідчення видається громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, – на підставі довідки встановленого зразка.
Пунктом 2.1 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) (Порядок № 22-1) визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додається і документ, який засвідчує особливий статус особи, зокрема посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
З наведених норм слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, статус особи, яка постійно проживає або постійно працює чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-XII, є відповідне посвідчення. Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 599/564/17, від 27.02.2018 у справі № 344/9789/17 та від 21.11.2019 у справі № 572/47/17.
Таким чином, посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, у тому числі на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку.
Встановлено, що позивач має посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії НОМЕР_1 .
Разом з тим відповідачами не надано суду доказів того, що видане позивачу посвідчення визнане недійсним, а раніше присвоєний статус скасований.
До даних висновків прийшов Вінницький окружний адміністративний суд у рішенні від 01.03.2024 у справі № 120/1092/24, яким скасував рішення органу Пенсійного фонду від 262140010654 від 30.11.2023 про відмову в призначенні пенсії.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, право позивача ОСОБА_1 на пенсію підтверджується його посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Київською обласною державною адміністрацією 04.03.1996.
Враховуючи, що на дату звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку страховий стаж заявника становить 30 років 5 місяців 18 днів, про що зазначає сам відповідач, необхідно визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ у Вінницькій області №262140010654 від 05.04.2024 про відмову в призначенні пенсії.
Для належного захисту прав позивача наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві зарахувати період проживання ОСОБА_1 у зоні посиленого радіологічного контролю, а саме: з 23.07.1986 по 03.12.1986, з 18.02.1987 по 03.06.1987, з 12.07.1989 по 23.08.1989 для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, призначити та виплачувати позивачу пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону № 796-ХІІ, починаючи з дати звернення позивача із заявою про призначення пенсії – 28.11.2023.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
          
Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Мацький Є.М.