ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2025 року                                               Справа № 918/1248/24 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Миханюк М.В. ,  суддя Тимошенко О.М. 

секретар судового засідання Переходько К.В. 

за участю представників сторін:
органу прокуратури: Кректун О.А. - прокурор відділу  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Рівненської області, ухваленого 25.03.25р. суддею Качуром А.М. у м.Рівному, повний текст складено  31.03.25р. у справі № 918/1248/24 
за позовом Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної ради
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Березнефармація"
про усунення перешкод у користуванні майном
ВСТАНОВИВ:
1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.
1.1. Предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення  Господарського суду Рівненської області від  25.03.2025 у справі №918/1248/24.
1.2. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 25.03.2025 у справі №918/1248/24 частково задоволено позов керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної ради до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Березнефармація" про усунення перешкод у користуванні майном. 
1.3. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Березнефармація" повернути протирадіаційне укриття № 64075 площею 150 кв. м., що розташоване за адресою м. Березне, вулиця Буховича, 3а, у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області в особі Рівненської обласної ради. 
1.4. В решті позовних вимог відмовлено. 
1.5. Стягнуто з Товариства  з обмеженою відповідальністю "Березнефармація" на користь Рівненської обласної прокуратури 2422,40грн судового збору. 
1.5. Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн покладено на прокуратуру.
2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
2.1. Підвальне приміщення площею 150 кв.м., що розташоване за адресою: Рівненська область, м.Березне, вул. Буховича 3а є протирадіаційним укриттям. А тому спірне приміщення є окремим самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Зокрема в даному випадку суд ураховує сукупність властивостей приміщення (конструктивна відокремленість, розташування у підвалі, окремий вхід); статус приміщення (об`єкт цивільного захисту); спосіб і порядок використання приміщення; здатність перебувати у цивільному обороті як окрема річ (оборотоздатність). Такий статус цей об`єкт має із часу введення в експлуатацію. Про такі обставини зокрема свідчить облікова карточка на протирадіаційне укриття.
2.2. Разом з тим суд зауважує, що відповідач набував це приміщення як підвал, що є частиною будинку аптеки.
2.3. Судом зазначено, що протирадіаційне укриття № 64075, розташоване в м. Березне по вул. Буховича 3а, перебуває па обліку компетентних органах як об`єкт цивільного захисту, цивільний обіг якого є обмеженим та регулюється відповідними правилами, особливим обліком таких об`єктів та контролем з боку державних органів, що здійснюють функції держави у сфері цивільного захисту населення. Виведення зі складу об`єктів цивільного захисту даної захисної споруди можливе лише за участю компетентних органів. 
2.4.  Вказаний об`єкт цивільного захисту не міг бути приватизований, а отже на нього за жодних умов не може виникнути право приватної власності. 
2.5. Прокурор просив скасувати державну реєстрацію права приватної власності відповідача на усю будівлю аптеки.
2.6.  Судом відмовлено у задоволенні позовної вимоги про усунення власнику перешкод у користуванні та розпорядженні протирадіаційним укриттям шляхом скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності ТОВ "Березнефармація" на нежитлову будівлю/Аптеку/, яка розташована в м. Березне по вулиці Буховича, 3а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 252109), складовою частиною якої є протирадіаційне укриття №64075 комунальної форми власності, оскільки скасування державної реєстрації права приватної власності відповідача на усю будівлю аптеки (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна; 252109) створить прогалину в реєстрі речових прав щодо права власності відповідача на належну йому нерухомість. Подібну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 27.11.2024  cправа №922/221/24.
2.7. У випадку скасування державної реєстрації права власності відповідача на належне йому нерухоме майно, тобто усе приміщення аптеки, як цього вимагає прокурор, постане питання щодо дотримання вимог статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Окрім цього, у зв`язку із належністю та ефективністю у спірних правовідносинах такого способу захисту порушеного права власності держави як негаторний позов, задоволення інших вимог у даному випадку не є необхідним. Суд також звернув увагу, що у випадку скасування державної реєстрації права власності відповідача на належне йому нерухоме майно, тобто усе приміщення аптеки, як цього вимагає прокурор, постане питання щодо дотримання вимог ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
2.8. Задоволення позовної вимоги про скасування реєстрації права приватної власності на весь об`єкт нерухомості, складовою якого є спірне майно, не ґрунтуватиметься на розумних підставах та буде непропорційним втручанням у право власності відповідача щодо його права на майно в тій частині яке набуте на законних правових підставах.  Відтак, вимога про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності ТОВ "Березнефармація" на нежитлову будівлю (аптеку) не може бути задоволена.
2.9. Разом з тим, вимогу про зобов`язання відповідача повернути протирадіаційне укриття територіальним громадам сіл, селищ та міст Рівненської області в особі Рівненської обласної ради визнано судом обґрунтованою.
3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.
3.1. Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Перший заступник керівника Рівненської обласної прокуратури, 21.04.2025 поштовим зв`язком звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою (вх.1806/25 від 23.04.2025), в якій просить: рішення Господарського суду Рівненської області від 25.03.2025 у справі № 918/1248/24 в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про усунення перешкод власнику - Рівненській обласній раді, у здійсненні права користування та розпорядження комунальним майном (протирадіаційним укриттям № 64075), шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності ТОВ "Березнефармація" на нежитлову будівлю /Аптеку/, яка розташована в м. Березне по вулиці Буховича,3а Рівненської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 252109), складовою частиною якої є протирадіаційне укриття №64075 комунальної форми власності - скасувати та ухвалити нове, яким позов у цій частині задоволити. Стягнути з відповідача па користь Рівненської обласної прокуратури  судові витрати по справі.
3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що  оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовної вимоги прокурора про скасування державної реєстрації права приватної власності на нерухоме майно винесено при невірному застосуванні норм матеріального права (ст. 334 ЦК України, ст.ст. 10, 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.. 20 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод) та з порушенням норм процесуального права (ст.ст. 236, 237 ПІК України), внаслідок чого зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, що відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 277 ПІК України є підставами для скасування вказаного судового рішення у визначеній частині.
3.3. При ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову прокурора в оскаржуваній частині, судом не враховано правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 29.1 1.2022 у справі № 902/858/15, від 07.12.2022 у справі №924/144/20, від 31.01.2023 у справі № 924/504/20 щодо того, що скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно є належним та ефективним способом захисту позивачем своїх прав та інтересів. 
3.4. Щодо фактичних обставини справи прокурор, серед іншого прокурор зазначає, що з`ясуванням підстав набуття ТОВ «Березнефармація» права приватної власності на приміщення підвального поверху двоповерхової будівлі по вул. Буховича, 3а в м. Березне встановлено, що згідно Акту про інвентаризації,  який затверджено наказом Регіонального відділення фонду державного по Рівненській області від 29.12.1995 №1239., залишкова вартість об`єкту - «Будинок аптеки смт. Березне», який введено в експлуатацію у грудні 1985 року, інвентарний номер 1 12 - становила 1 754 006 карбованців. Разом з тим, у Відомості вартості будівель, споруд і передавальних пристроїв, які не підлягають приватизації (додаток № 4а до Методики оцінки вартості об`єктів приватизації) від 12.12.1995, зазначено - «Будинок аптеки (бомбосховище)», інвентарний номер 112 та визначено його залишкову вартість. Вказане свідчить про те, що під час приватизації Березнівської центральної районної аптеки № 15, протирадіаційне укриття № 64075 площею 150 кв.м. не увійшло до статутного капіталу ВАТ «Березнефармація», відповідно останнє і не передано у приватну власність ВАТ «Березнефармація». Наведене також підтверджується витягом із Єдиного реєстру об`єктів державної власності про державне майно, яке під час приватизації не увійшло до статутного капіталу ВАТ «Березнефармація» (форма Іє-П).  Згідно вказаного витягу, у графі 1 міститься запис за кодом класифікації згідно записів у Реєстрі « 301 - Об`єкти цивільної оборони, мобілізаційний ресурс, 19792331 Протирадіаційні укриття», юридична адреса: Рівненська область, смт. Березне, вул. Буковина, 3.  Крім того, у витягу вказано, що протирадіаційне укриття передано у комунальну власність Рівненської обласної ради про що свідчить рішення обласної ради від 14.12.2007 № 563. Про наявність в приміщенні двоповерхової будівлі аптеки, розташованої по вулиці Буховича, 3а в м. Березне, вбудованої захисної споруди свідчить також паспорт протирадіаційного укриття № 64075 та облікові картки. 
3.5. Прокурор зазначає, на момент реєстрації права приватної власності на будівлю аптеки  в цілому за ТОВ «Березнефармація» (2012 рік), протирадіаційне укриття № 64075 перебувало у комунальній власності Рівненської обласної ради. 
3.6. Щодо висновків суду про те, що вимога про скасування державної реєстрації права власності на спірне майно є неналежним способом захисту порушеного права держави апелянт посилається на правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, Верховного Суду від 03.03.2021 у справі №915/161/20, від 21.01.2021 у справі №921/266/18 з посланням положення  Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Відповідно до ч. 3 ст. 26 вказаного Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених п. 1 ч. 7 ст. 37 цього Закону. Згідно вказаної норми Закону, судове рішення про скасування державної реєстрації прав є належними способами судового захисту порушених прав та інтересів особи. 
3.7. Так, відповідно до витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно, який міститься у матеріалах справи, приміщенню аптеки за адресою: вул. Буховича, 3а, м. Березне, включно із площею підвалу, присвоєно один реєстраційний номер - 252109.  Тобто, приміщення підвалу, у якому розміщено протирадіаційне укриття не є окремим об`єктом нерухомого майна, а зареєстроване у складі об`єкту - «нежитлова будівля «аптека».  При цьому, судом під час розгляду справи не враховано, що наявність указаного запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права приватної власності на об`єкт до складу якого входить протирадіаційне укриття є перешкодою для реалізації позивачем речових прав на захисту споруду цивільного захисту, у тому числі щодо реєстрації права комунальної власності на зазначений об`єкт.
3.8. Наявність державної реєстрації права приватної власності відповідача на будівлю аптеки в цілому, включаючи підвальне приміщення, унеможливлює внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей щодо реєстрації права комунальної власності позивача на спірне нерухоме майно - протирадіаційне укриття № 64075, яке підлягає поверненню згідно оскаржуваного рішення суду у даній справі. Враховуючи наведене, а також те, що спірне протирадіаційне укриття не передавалось у власність відповідачу в процесі приватизації, однак було протиправно зареєстровано як приватну власність у складі будівлі аптеки, прокурор вважає, що вимога про усунення власнику перешкод у користуванні протирадіаційним укриттям шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності є ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, а висновки суду щодо відмови у задоволенні позову у вказаній частині є передчасними та такими, що не відповідають обставинам справи.
3.9. Скаржник також зазначає, що будівля вказаного приміщення аптеки, до складу якої увійшло протирадіаційне укриття (як частина підвального приміщення), відчужена в процесі приватизації комунального майна. При цьому, у ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), наведено застереження, що приватизації не підлягають об`єкти, необхідні для виконання державою своїх функцій. У ч. 3 цієї статті вказано, що перелік об`єктів (груп об`єктів), що не підлягають приватизації, затверджується Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України. 
3.10. Відтак, в умовах триваючої збройної агресії російської федерації проти України досягнення вказаної мети не є формальним чи лише декларативним приводом для повернення комунального майна з незаконного приватного володіння та надання законному власнику права користування та розпорядження таким майном. Окрім того, як уже зазначалось, інформація про те, що спірне протирадіаційне укриття не підлягало приватизації була відома відповідачу ще на момент проведення самої приватизації, оскільки у Відомості вартості будівель і споруд і передавальних пристроїв, які не підлягають приватизації (додаток № 4а) від 12.12.1995, скріпленої підписами членів інвентаризаційної комісії, станом на 01.12.1995 під інвентарним номером 112 зазначено - «Будинок аптеки (бомбосховище)».
3.11. Реєстрація ТОВ «Березнефармація» у 2012 році права приватної власності на всю будівлю аптеки не є набуттям права приватної власності під впливом помилки, а саме недобросовісною поведінкою. При цьому необхідно зазначити, що прокурором не оспорюється законність приватизації ТОВ «Березнефармація» іншої частини будівлі аптеки. Відтак, після виділу зі складу будівлі аптеки спірного протирадіаційного укриття, відповідач не позбавлений права зареєструвати у законному порядку право приватної власності на належну йому частину будівлі аптеки Враховуючи вказане, повернення власникові майна від недобросовісної особи не може становити для останньої індивідуальний і надмірний тягар та бути протиправним втручанням у мирне володіння майном, а тому висновки суду про те, що скасування права приватної власності на приміщення аптеки призведе до порушення  статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод є необґрунтованими. 
4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.
4.1. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Рівненської області від 25.03.2025 у справі № 918/1248/24. 
4.1.1. Розгляд апеляційної скарги призначено на 28.05.2025 об 11:30год.
4.3. Позивач - Рівненська обласна рада - у клопотанні від 21.05.2025 просив апеляційний суд розглядати апеляційну скаргу у справі № 918/1248/24, призначену на 28.05.205 об 11:30год. без участі представника Рівненської обласної ради. 
4.4. . У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Юрчука М.І. судове засідання 28.05.2025 об 11:30 год. з розгляду апеляційної скарги Першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Рівненської області від 25.03.2025 у справі № 918/1248/24 не відбулося.
4.5. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 апеляційну скаргу Першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Рівненської області від 25.03.2025 у справі № 918/1248/24 до розгляду в судовому засіданні на 13.06.2025 о 10:00год.
4.6. Позивач та відповідач не скористалися правом подачі відзиву на апеляційну скаргу Першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури у даній справі.
4.6.1. Явку повноважних представників у судове засідання 13.06.2025 не забезпечили, причини не явки суду не повідомили.
4.7. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.
4.8. В судовому засіданні 13.06.2025 прокурор надала пояснення в обґрунтування своїх доводів по суті розгляду апеляційної скарги у даній справі. Підтримала доводи апеляційної скарги.
5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).
6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.
6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Рівненської області від 25.03.2025 у справі № 918/1248/24 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:
6.1.1. Норми матеріального права:
Конституція України; 
Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);
Кодекс цивільного захисту України
Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);
Закону України "Про прокуратуру";
Закон України "Про місцеве самоврядування в України";
Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна";
"Про Державну програму приватизації майна державних підприємств" затверджено постановою Верховної Ради України від 07.07.1992 № 2545-XII; 
Перший протокол до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Закон України "Про судовий збір".
6.1.2. Норми процесуального права:
Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України).
6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).
7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.
7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши у судовому засіданні пояснення прокурора, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.
7.2.  Як слідує з матеріалів справи, на виконання Указу Президента України від 26 листопада 1994 року за №669 "Про заходи щодо забезпечення прав громадян на використання приватизаційних майнових сертифікатів" та розпорядження Рівненської обласної державної адміністрації №174 від 1 листопада 1995 року  "Про приватизацію центральних районних аптек Рівненської області", наказом Регіонального відділення фонду державного майна України по Рівненській області №1022 від 20 листопада 1995 року "Про затвердження переліку об`єктів обласної комунальної власності по яких прийнято рішення з приватизації", затверджено перелік об`єктів обласної комунальної власності по яких прийнято рішення з приватизації згідно з додатком №1.
7.3. Відповідно до пункту 1 додатку до наказу Регіонального відділення фонду державного майна по Рівненській області, до об`єктів що підлягають приватизації віднесено приміщення Березнівської центральної районної аптеки №15, розташованого в смт. Березне по вулиці Буховича,3 (код ЗКПО 01979233).
7.4. Згідно з наказом Регіонального відділення фонду державного майна по Рівненській області №1239 від 29 грудня 1995 року "Про затвердження акту оцінки цілісного майнового комплексу Березнівської центральної районної аптеки №15 смт.Березне, вул. Буховича 3" затверджено акт оцінки цілісного майнового комплексу Березнівської центральної районної аптеки №15 смт.Березне, вул. Буховича 3, визначено вартість цілісного майнового комплексу в сумі 5005872 (п`ять мільярдів п`ять мільйонів вісімсот сімдесят дві тисячі) карбованців.
7.5. Відповідно до акту оцінки вартості майнового комплексу центральної районної аптеки №15, додатку №2 до Методики оцінки вартості об`єктів приватизації та відомості про вартість будівель, споруд і передавальних пристроїв станом на 1 грудня 1995 року, залишкова вартість об`єктів становить: Будинок аптеки смт. Березне, інвентарний номер 112, введено в експлуатацію у грудні 1985 року, залишкова вартість 1 754 006 карбованців; Огорожа навколо аптеки, інвентарний номер 217, введено в експлуатацію у лютому 1987 року, залишкова вартість 7092 карбованців; Сарай, гараж, інвентарний номер 26, введено в експлуатацію 1985 році, залишкова вартість 8071 карбованців.
7.6. Відповідно до відомості вартості будівель і споруд і передавальних пристроїв, які не підлягають приватизації Березнівської центральної районної аптеки №15 (додаток №4а) станом на 1 грудня 1995 визначено залишкову вартість бомбосховища у Березнівський центральній райаптеці №15 під інвентарним номером 112. Зокрема, визначено його залишкову вартість 543172 та зазначено рік введення в експлуатацію: грудень 1985 року.
7.7. До вказаної відомості також додається розрахунок вартості протирадіаційного укриття, який також містить формулу розрахунку вартості, де однією із величин є площа протирадіаційного укриття. Вказаний розрахунок проведено за відповідною формулою, де вказано загальну площу приміщення аптеки - 540 кв.м., в тому числі площа підвалу 180 кв.м.
7.8. Відповідно до наказу Регіонального відділення фонду державного майна по Рівненській області №150 від 14 лютого 1996 "Про перетворення Березнівської центральної районної аптеки № 15 у відкрите акціонерне товариство "Березнефармація", затверджено план приватизації Березнівської центральної районної аптеки №15 та Статуту відкритого акціонерного товариства "Березнефармація", перетворено Березнівську центральну районну аптеку №15 у відкрите акціонерне товариство "Березнефармація".
7.9. Наказом Регіонального відділення фонду державного майна по Рівненській області №678 від 13 жовтня 1999 року "Про передачу нерухомого майна у власність ВАТ "Березнефармація", затверджено перелік нерухомого майна, що передається у власність ВАТ "Березнефармація".
7.10. Відповідно до вказаного переліку, Регіональним відділенням фонду державного майна по Рівненській області ряд об`єктів нерухомого майна (приміщень аптек), в тому числі: Будинок аптеки №15 (інв.№ 112), огорожа аптеки (інв.№ 217) та сарай, гараж (інв.№ 26), розташованих по вулиці Буховича,3 в смт. Березне Рівненської області передано ВАТ "Березнефармація".
7.11. Згідно із Реєстром об`єктів державної власності, про державне майно, яке під час приватизації не увійшло до статутного капіталу ВАТ "Березнефармація" згідно з формою 1є-П, під час приватизації Березнівської центральної районної аптеки №15, протирадіаційне укриття не увійшло до статутного капіталу ВАТ "Березнефармація".
7.11.1. Так, відповідно до вказаного витягу, у графі 1 міститься запис за кодом класифікації згідно із записами у Реєстрі "301 – Об`єкт цивільної оборони, мобілізаційний ресурс, 1979233,1 Протирадіаційні укриття", юридична адреса: Рівненська область: смт. Березне, вул. Буховича, 3.
7.12. Рішенням Рівненської обласної ради №563 від 14 грудня 2007 року "Про перелік об`єктів спільної власності територіальних громад області" затвердженого перелік об`єктів спільної власності територіальних громад області в новій редакції, що додається.
7.13. Відповідно до додатку до рішення Рівненської обласної ради №563 від 14 грудня 2007 року "Про перелік об`єктів спільної власності територіальних громад області", у розділі "Об`єкти, які не увійшли до статутних фондів приватизованих обласних комунальних підприємств", міститься запис про протирадіаційне укриття (ВАТ "Березнефармація") із адресою розташування – м. Березне, вул. Буховича 3.
7.14. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно,  на підставі наказу Регіонального відділення фонду державного майна по Рівненській області від 13.10.1999, 7 березня 2003 року за ВАТ "Березнефармація" зареєстровано право власності на нежитлову будівлю (Аптеку), розташовану по вулиці Буховича 3 у м. Березне Рівненської області. Частка 1/1. Відомості про наявність у приміщенні будівлі аптеки протирадіаційного укриття відсутні (витяг №133077 від 7 березня 2003 року, номер запису 110-156 в книзі 1).
7.15. Разом з тим, згідно з паспортом сховища (протирадіаційного укриття) №64075, ВАТ "Березнефармація" належить сховище (ПРУ) загальною площею 150 м.кв., місткістю 250 чоловік. Використовується як склад медикаментів (вих №68 від 26 березня 1986 року). Також зазначено, що вказане ПРУ належить Березнівській ЦРА №15.
7.16. Згідно з обліковою карткою протирадіаційного укриття №64075 (вих №б/н від 1 листопада 2007 року), що знаходиться у м.Березне, за адресою вул. Буховича 3, за цією адресою обліковується протирадіаційне укриття. Згідно з відомостями там розміщується: аптека №15, персонал та населення. Тип укриття: вбудоване. Площа 150 м.кв. Використання у мирний час: під склади. Балансоутримувач: ВАТ "Березнефармація".
7.17. Також рішенням виконавчого комітету Березнівської міської ради №348 від 30 листопада 2012 року "Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна", надано дозвіл ТОВ "Березнефармація" на оформлення права приватної власності на будівлю аптеки по вулиці Буховича,3а та видано свідоцтво серії САЕ № 370757 від 11 грудня 2012 року про право приватної власності нежитлової будівлі/Аптеки/ загальною площею 528,2кв. м, зокрема: аптека "А-3" загальна площа 528,2 кв. м., котельня "а-1", ганок "а1", ганок "а2", ганок "а3", сходи "а4", приямок "а5", приямок "а6", приямок "а7", ворота "1", огорожа "2", замощення "3".
7.18. 11 грудня 2012 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна під №252109 внесено відповідний запис про право власності за ТОВ "Березнефармація" на нежитлову будівлю (аптеку) площею 528,2 м.кв. , що знаходиться за адресою: Рівненська область, Березнівський район, м.Березне, вул.  Буховича М, 3а. Приватна власність 1/1.
7.19. У матеріалах справи наявний акт комплексної перевірки захисної споруди цивільної оборони протирадіаційного укриття №64075 від 13 червня 2022 року, у якому вказано, що протирадіаційне укриття знаходиться за адресою у м.Березне по вул. Буховича 3. Форма власності приватна, власник Тов. "Березнефармація".
7.20. В подальшому, Здолбунівською окружною прокуратурою  при виконанні  повноважень, визначених статтею 131-1 Конституції України та статтею 23 Закону України Закону України "Про прокуратуру" виявлено факт порушення інтересів держави у сфері цивільного захисту населення на території Березнівської міської об`єднаної територіальної громади.
7.20.1. Так, Здолбунівська окружна прокуратура звернулась листами від 18.04.2024 та від 06.09.2024 до Рівненської обласної ради щодо встановлених порушень, а також надання інформації про вжиті заходи, спрямовані на захист інтересів держави з метою повернення державі спірного майна.
7.20.2. Листом Рівненська обласна рада №09-861/01 від 04.10.2024 повідомила прокуратуру, що у Рівненській обласній раді відсутні відомості щодо приватизації спірного майна. Також, у вказаному листі зазначено, що Рівненська обласна рада не приймала жодних рішень щодо визначення балансоутримувача спірного майна, у зв`язку із цим Рівненською обласною радою не вживались заходи щодо поновлення порушених інтересів територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області з наведеного у позовній заяві питання.
7.20.3. При цьому, Рівненська обласна рада у вказаному листі просила Здолбунівську окружну прокуратуру вжити заходи до поновлення порушених інтересів територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області в особі Рівненської обласної ради щодо користування та розпорядження майна спірним майном.
7.20.4. 24 грудня 2024 року Здолбунівська окружна прокуратура відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомила обласну раду про встановлення прокурором підстав для представництва інтересів держави у суді та намір звернутись із позовом до суду.
7.21. 31.12.2024 Керівник Здолбунівської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом в інтересах держави в особі Рівненської обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Березнефармація" про усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування державної реєстрації права власності та зобов`язання вчинити певні дії.
7.22. Так, прокурор у позовні заяві просить суд, усунути перешкоди власнику - територіальним громадам сіл, селищ, міст Рівненської області в особі Рівненської обласної ради у здійсненні права користування та розпорядження комунальним майном (протирадіаційне укриття № 64075) шляхом:
- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності ТОВ "Березнефармація" (код ЄДРПОУ 01979233) на нежитлову будівлю/Аптеку/, яка розташована в м. Березне по вулиці Буховича, 3а Рівненської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 252109), складовою частиною якої є протирадіаційне укриття №64075 комунальної форми власності;
- зобов`язання ТОВ "Березнефармація" (код ЄДРПОУ 01979233), повернути протирадіаційне укриття №64075 площею 150 кв.м, що розташоване за адресою: м. Березне, вулиці Буховича, 3а Рівненської області, у спільну власність територіальних громадам сіл, селищ, міст Рівненської області в особі Рівненської обласної ради (код ЄДРПОУ 21085816).
7.22.1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до інформації ГУ ДСНС в Рівненській області та наявної у відділі облікової документації фонду захисних споруд цивільного захисту, розташованих на території Березнівської міської територіальної громади, а також облікової картки та паспорта захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття № 64075, за адресою: місто Березне, вул. Буховича,3а розташоване протирадіаційне укриття, розрахунковою місткістю 250 осіб та площею 150 кв.м., загальним об`ємом 400 кв.м що вбудоване в 2-ох поверхову будівлю.
7.22.2. Однак, відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та даних, які містяться у матеріалах технічної інвентаризації КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації", вказані приміщення на праві приватної власності належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Березнефармація".
7.22.3. Зазначене протирадіаційне укриття  №64075 перебувало у комунальній власності до прийняття у 1999 році Регіональним відділенням фонду державного майна по Рівненській області рішення про приватизацію будівлі аптеки, у якому вбудоване вказане укриття, та під час приватизації протирадіаційне укриття №64075 не вибуло із комунальної власності Рівненської обласної ради, як наслідок – здійснення будь-яких дій щодо зміни власника майна такої категорії є неправомірним.
7.23. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06.01.2025 відкрито провадження у справі №918/1248/24, призначено  підготовче засідання.
7.24. 11.02.2025 Рівненською обласною радою подано до суду клопотання про залучення Департаменту цивільного захисту та охорони здоров`я населення Рівненської обласної державної адміністрації (код 44333711) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.
7.25. 11.02.2025 Здолбунівською окружною прокуратурою подано клопотання про витребування для огляду у судовому засіданні у Департаменту цивільного захисту та охорони здоров`я населення Рівненської обласної державної адміністрації облікову картку №68 від 26 березня 1986 року на протирадіаційне укриття №64075, розташоване у приміщенні цокольного поверху будівлі аптеки, розташованої по вулиці Буховича 3А у м.Березне Рівненської області площею 150 м.кв.
7.26. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11.02.2025 у даній справі:  
- відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення третьої особи;
- задоволено клопотання Здолбунівської окружної прокуратури про витребування доказів, підготовче засідання відкладено на 04.032025.
7.27. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.03.2025 закрито підготовче провадження, розгляд даної  справи по суті призначив на 25.03.2025.
7.28. Під час розгляду даного спору, прокурор звертав увагу, що  на момент реєстрації права приватної власності на будівлю аптеки в цілому за ТОВ "Березнефармація" (2012 рік), протирадіаційне укриття №64075, яке вбудоване у вказану будівлю аптеки перебувало у комунальній власності Рівненської обласної ради на підставі рішення №563 від 14.12.2007 року "Про перелік об`єктів спільної власності територіальних громад області", де у розділі "Об`єкти, які не увійшли до статутних фондів приватизованих обласних комунальних підприємств", міститься запис про протирадіаційне укриття (ВАТ "Березнефармація") із адресою розташування – м. Березне, вул.Буховича 3.
7.28.1. Спірна захисна споруда цивільного захисту (протирадіаційне укриття № 64075) на даний час є самостійним об`єктом нерухомого майна, однак її площа включена до загальної площі будівлі аптеки, що розташована за адресою: м.Березне, вулиця Буховича,3а та право приватної власності на яку, на підставі свідоцтва серії САЕ № 370757 від 11.12.2012 про право приватної власності, виданого Березнівською міською радою, зареєстровано 11.12.2012 за ТОВ "Березнефармація". Проте, протирадіаційне укриття № 64075, є комунальною власністю Рівненської обласної ради.
7.28.2. Від так, під час реєстрації права приватної власності на будівлю аптеки, вказані обмеження  щодо перебування спірного майна у комунальній власності проігноровано та зареєстровано право власності на площу усієї будівлі без урахування площі протирадіаційного укриття №64075, площею 150 кв.м.
7.29. Позивач - Рівненська обласна рада у своїх поясненнях від 10.01.2025 щодо заявленого прокурором позову  - підтримала позовні вимоги. 
7.30. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Березнефармація" – не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву.
7.31. За результатами розгляду даного спору, 25.03.2025 Господарським судом Рівненської області ухвалено оскаржуване рішення (пункт 1.1. - 1.5. цієї постанови) із підстав, наведених у пунктах 2.1.- 2.9 даної постанови.
8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.
8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції від  25.03.2025 без змін, виходячи з наступного.
8.2. Відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, інтересів держави.
8.3.  Частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
8.3.1. Згідно частин 1, 3 вказаної норми право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
8.4. Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
8.5. Пунктом 3 частини 1 статті  1311 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
8.6. Згідно статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
8.7. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
8.8. Так, згідно частин 3 - 5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
8.9. Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного суду України №3-рп/99 від 08.04.1999, поняття інтереси держави, є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави.
8.10.  При цьому, в основі інтересів держави, згідно даного рішення, завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. В п. 3 зазначеного рішення суд в загальному, не пов`язуючи вказане поняття з конкретними нормами, які підлягали тлумаченню, вказує, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
8.11. Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 р. зі справи №806/1000/17).
8.11.1. З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
8.12. Таким чином, прокурору надають право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, в чому саме полягає таке порушення.
8.13. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у п.5.6 постанови від 16.04.2019 у справі №910/3486/18 зазначив, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.
8.14. Правовідносини, пов`язані з використанням захисної споруди, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) відчуження майна, такому суспільному інтересу не відповідає.
8.15. Окремо необхідно зазначити, що згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 для підтвердження судом підстав для представництва прокурора інтересів держави в суді у випадку, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, достатнім є дотримання прокурором порядку повідомлення, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", та відсутність самостійного звернення компетентного органу до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.
8.16. Так, внаслідок приватизації будівлі аптеки, розташованої по вулиці Буховича,3а в м.Березне Рівненської області ТОВ "Березнефармація" в цілому без урахування наявності у ній протирадіаційного укриття №64075, яке належить до комунальної власності, порушено право власника - Рівненської обласної ради щодо користування та розпорядження вказаним майном, а отже належним органом щодо захисту інтересів держави у даних правовідносинах є саме Рівненська обласна рада.
8.17. Аналогічні висновки, щодо усунення перешкод шляхом повернення захисної споруди цивільного захисту саме районній раді, яка прийняла рішення про розпорядження приміщенням, до складу якого входить спірне майно, викладені в п. 6.46-6.47 постанови Верховного Суду від 06.09.2023 у справі № 918/938/22.
8.18. Господарським судам встановлено, що Здолбунівська окружна прокуратура зверталася  з листами  до Рівненської обласної ради щодо встановлених порушень, а також надання інформації про вжиті заходи, спрямовані на захист інтересів держави з метою повернення державі спірного майна.
8.19. Згідно з листа-відповіді від 04.10.2024 прокуратуру повідомлено, що у Рівненській обласній раді відсутні відомості щодо приватизації спірного майна. Також, у вказаному листі зазначено, що Рівненська обласна рада не приймала жодних рішень щодо визначення балансоутримувача спірного майна, у зв`язку із цим Рівненською обласною радою не вживались заходи щодо поновлення порушених інтересів територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області з наведеного у позовній заяві питання. 
8.19.1. Також, Рівненська обласна рада у листі просила Здолбунівську окружну прокуратуру вжити заходи до поновлення порушених інтересів територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області в особі Рівненської обласної ради щодо користування та розпорядження майна спірним майном,
8.19.2. Відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" Здолбунівська окружна прокуратура 24.12.2024 повідомила обласну раду про встановлення прокурором підстав для представництва інтересів держави у суді та намір звернутись із позовом до суду.
8.20. У даному випадку порушення інтересів держави та територіальної громади полягають у порушенні права власника щодо користування та розпорядження спірним майном відтак належним органом щодо захисту інтересів держави у даних правовідносинах є саме Рівненська обласна рада.
8.21. Згідно статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.
8.21.1.  Статтею 16 вказаного Закону передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад
8.22.1. Згідно статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
8.22.2. Територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції, встановленої законом. Відтак, територіальна громада як власник об`єктів права комунальної власності делегує відповідній раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом (стаття 172 ЦК України).
8.22.3. Тобто, виходячи з положень статей 1, 16, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" власником комунального майна є територіальна громада, а тому рішення та дії органу місцевого самоврядування повинні відповідати його повноваженням, передбаченим законом та інтересам територіальної громади.
8.23. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади.
8.24. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
8.25. Верховний Суд у постанові від 07.11.2018 у справі №916/749/17 вказав, що безпосередність звернення до суду прокуратури без зазначення компетентного органу, який здійснює функції держави в спірних відносинах, правомірно обґрунтовується перевищенням органом місцевого самоврядування, що здійснює правомочності власника майна, належного територіальній громаді, встановлених законом меж її владних повноважень. Захист інтересів держави в особі територіальної громади міста має здійснювати відповідна міська рада, проте, у разі якщо саме цей орган місцевого самоврядування вчинив дії у вигляді прийняття рішення, яке є незаконним та порушує інтереси держави в особі територіальної громади, правомірним є звернення до суду прокурора та визначення міської ради відповідачем, позаяк іншого органу місцевого самоврядування, який би міг здійснити захист інтересів держави в особі територіальної громади міста, не існує.
8.26. Враховуючи наведене, підстави та предмет позов органу прокуратури, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про правомірність звернення Здолбунівської окружної прокуратури до суду з даною позовною заявою в інтересах держави в особі Рівненської обласної ради.
8.27. Як уже зазначалося, частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
8.28. Статтею 15 ЦК України передбачено, що  кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
8.29. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (стаття 16 ЦК України).
8.29.1 При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.
8.29.2. Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
8.29.3. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
8.30. Нормами Господарського процесуального кодексу України встановлений обов`язок для особи, яка звернулась до суду доказування і подання доказів та визначені критерії належності та допустимості доказів.
8.31.Відповідно до частини першої статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
8.32. Визначення предмета спору є правом позивача (постанова ВПВС від 17.04.18 у справі № 523/9076/16-ц).
8.33. Під предметом  спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем (постанови ВПВС від 17.04.18 у справі № 523/9076/16-ц, від 13.03.19 у  справі  №916/3245/17).
8.34. Згідно змісту позовної заяви прокурор просить усунути перешкоди власнику - територіальним громадам сіл, селищ, міст Рівненської області в особі Рівненської обласної ради у здійсненні права користування та розпорядження комунальним майном підвальним приміщенням площею 150 кв.м., у будівлі,  що розташоване за адресою: Рівненська область, м.Березне, вул. Буховича 3а, що є протирадіаційним укриттям. № 64075 шляхом - скасування державної реєстрації права приватної власності відповідача на усю будівлю аптеки.
8.35. Господарськими судами встановлено, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, та стосуються усунення перешкод власнику майна щодо здійснення користування та розпорядження цим майном. Спірний характер правовідносин базується на тому, що прокурор вважає, що майно належить територіальним громадам сіл, селищ та міст Рівненської області, оскільки законом передбачено неможливість приватизації захисних споруд цивільного захисту, однак власник обмежений у користуванні та розпорядженні майном через наявні перешкоди.
8.36.  Відповідно до частин 1, 2 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
8.37. Велика Палата Верховного Суду сформувала позицію, що у випадках, коли на певний об`єкт нерухомого майна за жодних умов не може виникнути право приватної власності, державна реєстрація цього права не змінює володільця відповідного об`єкта, а тому порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади слід розглядати як таке, що не пов`язане з позбавленням власника володіння. Належним способом захисту прав власника у цих випадках є негаторний позов (пункт 230 постанови Великої Палати від 12.09.2023 у справі №910/8413/21).
8.38. Так, підвальне приміщення площею 150 кв.м., що розташоване за адресою: Рівненська область, м.Березне, вул. Буховича 3а є протирадіаційним укриттям. А тому спірне приміщення є окремим самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Зокрема в даному випадку суд ураховує сукупність властивостей приміщення (конструктивна відокремленість, розташування у підвалі, окремий вхід); статус приміщення (об`єкт цивільного захисту); спосіб і порядок використання приміщення; здатність перебувати у цивільному обороті як окрема річ (оборотоздатність). Такий статус цей об`єкт має із часу введення в експлуатацію. Про такі обставини зокрема свідчить облікова карточка на протирадіаційне укриття.
8.38.1. При цьому слід зауважити, що відповідач - ТОВ "Березнефармація" набував право користування та розпорядження на це приміщення як підвал, що є частиною будинку аптеки.
8.39. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 07.07.1992 № 2545-XII затверджено Державну програму приватизації майна державних підприємств на 1992 рік, внесену Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вказаної постанови, державна програма приватизації - це складова частина програми створення ринкової економіки України. Програму розроблено відповідно до Концепції роздержавлення і приватизації підприємств, землі та житлового фонду, законів України "Про приватизацію майна державних підприємств" (2163-12), "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" (2171-12 ), "Про приватизаційні  папери" (2173-12 ).
8.39.1. Відповідно до пункту 1.3. вказаної Програми, визначено підприємства та об`єкти, що не підлягають приватизації в 1992 році, в тому числі протирадіаційні споруди.
8.40. Частиною 1 статті 345 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.
8.41. Відповідно до частини 1 статті 145 ГК України правовий режим майна суб`єкта господарювання, заснованого на державній (комунальній) власності, може бути змінений шляхом приватизації майна державного (комунального) підприємства відповідно до закону.
8.42. Правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим на час розгляду справи визначені Законом України "Про приватизацію державного і комунального майна".
8.43. Згідно зі статтею 4 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" до об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України. Крім передбачених частиною третьою цієї статті випадків, приватизації не підлягають казенні підприємства та об`єкти, необхідні для виконання державою своїх основних функцій, для забезпечення обороноздатності держави, та об`єкти права власності Українського народу, майно, що становить матеріальну основу суверенітету України, зокрема, захисні споруди цивільного захисту.
8.44. Частиною 2 статті 5 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" визначалось, що приватизації не підлягають об`єкти, що мають загальнодержавне значення. До об`єктів, що мають загальнодержавне значення, відносяться майнові комплекси підприємств, їх структурних підрозділів, основним видом діяльності яких є виробництво товарів (робіт, послуг), що мають загальнодержавне значення. Загальнодержавне значення мають, зокрема, протирадіаційні споруди.
8.45. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 32 Кодексу цивільного захисту України до захисних споруд цивільного захисту належить протирадіаційне укриття – негерметична споруда для захисту людей, в якій створюються умови, що виключають вплив на них іонізуючого опромінення у разі радіоактивного забруднення місцевості.
8.46. Частиною 12 статті 32 Кодексу цивільного захисту України визначено, що захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню).
8.47. За результатами розгляду даного спору, дослідження всіх матеріалів справи, встановлено, що протирадіаційне укриття розташоване за адресою: м.Березне, вул. Буховича 3а, перебуває на обліку в компетентних органах як об`єкт цивільного захисту, щодо нього застосовуються положення статей 18, 19 Кодексу цивільного захисту України, а також положення Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, положення Порядку використання у мирний час захисних споруд цивільного захисту для господарських, культурних і побутових потреб затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 138 від 10.03.2017, положення Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту та Вимог щодо забезпечення нумерації та здійснення обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09 липня 2018 року № 579. 
8.47.1. При цьому, слід зазначити, що цивільний обіг цього об`єкта є обмеженим, та регулюється відповідними правилами, особливим обліком таких об`єктів та контролем з боку державних органів, що здійснюють функції держави у сфері цивільного захисту населення. Виведення зі складу об`єктів цивільного захисту даної захисної споруди можливе лише за участю компетентних органів. Водночас допускається його використання у господарській діяльності та перебування у приватній власності.
8.47.2. В даному випадку вказаний об`єкт цивільного захисту не міг бути приватизований, а отже на нього за жодних умов не може виникнути право приватної власності.
8.47.3. Відтак, враховуючи, що спірне протирадіаційне укриття не могло бути приватизовано, тобто право власності територіальних громад на нього не могло бути передано приватній особі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що поновлення порушених прав у спірних правовідносинах може відбутися внаслідок заявлення саме негаторного позову, тобто вимоги про усунення перешкод у користуванні майном. Належним способом захисту прав у спірних правовідносинах має бути заявлення саме негаторного позову. Подібний висновок Верховного Суду викладено у постанові від 12.06.2024 у справі  918/744/23, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.09.2023 у справі  910/8413/21.
8.48. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
8.49.  Як уже зазначалося, прокурор у позовній заяві просив господарський суд усунути перешкоди власнику - територіальним громадам сіл, селищ, міст Рівненської області в особі Рівненської обласної ради у здійсненні права користування та розпорядження комунальним майном (протирадіаційне укриття № 64075) шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності ТОВ "Березнефармація" (відповідача) на усю нежитлову будівлю/Аптеку/, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 252109), складовою частиною якої є протирадіаційне укриття №64075 комунальної форми власності, також зобов`язати ТОВ "Березнефармація" повернути вказане протирадіаційне укриття №64075 площею 150 кв.м, що у спільну власність територіальних громадам сіл, селищ, міст Рівненської області в особі Рівненської обласної ради.
8.50.  Встановлені господарські судами обставини даного спору свідчать про те, що скасування державної реєстрації права власності відповідача на належне йому нерухоме майно за адресою: м. Березне по вулиці Буховича, 3а Рівненської області, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 252109, є сумнівним. 
8.50.1. Оскільки, задоволення такої вимоги створить прогалину в реєстрі речових прав щодо права власності відповідача на належну йому нерухомість. 
8.50.2. Окрім цього,  у зв`язку із належністю та ефективністю у спірних правовідносинах такого способу захисту порушеного права власності держави як негаторний позов, задоволення інших вимог у даному випадку не є необхідним. Подібну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 27.11.2024 - cправа №922/221/24.
8.51. При цьому, як правильно зауважено судом першої інстанції, у випадку скасування державної реєстрації права власності відповідача на належне йому нерухоме майно, тобто усе приміщення аптеки, як цього вимагає прокурор у позовній заяві, постане питання щодо дотримання вимог статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
8.51.1. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини положення статті 1 Першого протоколу містить три правила: перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друге - стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання правомірним втручання у право на мирне володіння майном; третє - визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Зазначені правила мають тлумачитися у світлі загального принципу першого правила, але друге та третє стосуються трьох найважливіших суверенних повноважень держави: права вилучати власність у суспільних інтересах, регулювати використання власності та встановлювати систему оподаткування. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало заходів втручання у право мирного володіння майном.
8.52 Тоді як, задоволення позовної вимоги про скасування реєстрації права приватної власності на весь об`єкт нерухомості, складовою якого є спірне майно – протирадіаційне укриття, не ґрунтуватиметься на розумних підставах та буде непропорційним втручанням у право власності відповідача щодо його права на майно в тій частині яке набуте на законних правових підставах. 
8.53. Враховуючи вищевикладене, встановлені господарськими судами обставини даного спору, позовні вимоги керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної ради про усунення перешкод у користуванні майном підлягають до задоволення частково.
8.54. Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності всю на нежитлову будівлю (аптеку), яка розташована в м. Березне по вулиці Буховича, 3а Рівненської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 252109), складовою частиною якої є протирадіаційне укриття №64075 комунальної форми власності є обґрунтованим та правомірним.
8.55. В даному випадку, задоволення позовних вимог прокурора можливе лише в частині вимог про усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпоряджання своїм майном шляхом зобов`язання відповідача повернути майно, набуте ним у порушення встановленої законодавчої заборони на його відчуження.
8.56. Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
8.57. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
8.58. Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
8.59. Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
8.60. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).
8.61. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
8.62. Скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень.
8.63. Рішення Господарського суду Рівненської області в оскаржуваній частині ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
8.64.Висновок суду першої інстанції про відмову у позові в частині скасування державної реєстрації права приватної власності ТОВ "Березнефармація" (відповідача) на усю нежитлову будівлю/Аптеку/, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 252109), складовою частиною якої є протирадіаційне укриття №64075 комунальної форми власності в даному випадку є обґрунтованим та правомірним.
8.65. З урахуванням наведеного, усі зазначені доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції при ухвалені  рішення в оскаржуваній частині та не можуть бути підставою для його скасування або зміни. 
8.66. За таких обставин апеляційну скаргу Першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 25.03.2025 у справі № 918/1248/24 в оскаржуваній частині  - без змін.
9. Повноваження суду апеляційної інстанції.
9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування  рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.
9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
10. Розподіл судових витрат.
10.1. Як вбачається із матеріалів справи, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 25.03.2025 у справі № 918/1248/24 в оскаржуваній частині, апелянт сплатив судовий збір у розмірі  9084,00 грн згідно платіжної інструкції №710 від 21.04.2025.
10.2. Розмір судового збору визначений та сплачений скаржником виходячи з повної ставки, судового збору, яка підлягала до сплати у суді першої інстанції, що не порушує визначеного порядку сплати судового збору згідно Законом України "Про судовий збір" , а є додатковими витратами скаржника, що здійснені ним на власний розсуд.
10.3. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.
10.4. Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, в силу приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури від 21.04.25р. залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Рівненської області від 25 березня 2025 року у справі №918/1248/24  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу №918/1248/24 повернути  Господарському суду Рівненської області.

Повна постанова складена "20" червня 2025 р.

Головуючий  суддя                                                                      Юрчук М.І. 

Суддя                                                                                              Миханюк М.В.  

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.