ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 м.Рівне, вул.Яворницького, 59

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

09 липня 2025 року                                                                                    Справа № 924/1037/24 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Павлюк І.Ю. ,  суддя Розізнана І.В. 

представники учасників справи не викликались,

розглянувши апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Подільський лісовий офіс» на рішення господарського суду Хмель-ницької області від 25.03.2025, повний текст якого складено 02.04.2025 у справі №924/1037/24 (суддя Димбовський В.В.)

за позовом            Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України»
                              в особі філії «Подільський лісовий офіс» м.Чернівці 
до                           Розсошанської сільської ради с.Розсоша Хмельницького району 
про стягнення     24 141,04 грн заборгованості по розрахунках

В листопаді 2024 року Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Подільський лісовий офіс» (надалі в тексті – Підприємство) звернулося до Госпо-дарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з Розсошанської сільської ради (надалі в тексті – Сільська рада) 24 141,04 грн заборгованості за поставлений товар згідно укладеного Договору №78/03/22 від 14.03.2022.(арк.справи 1-10).
Рішенням господарського суду Хмельницької області від 25.03.2025 у справі №924/1037/24 в задоволені позову відмовлено. Суд першої інстанції виходив з того, що товарно-транспортні накладні, надані Позивачем до матеріалів справи – свідчать про переміщення товару на шляху перевезення, однак, не свідчать про отримання товару у власність саме Відповідачем, як перед-бачено п.1-1 договору. У той час, як підставою для оплати вартості товару, згідно п.2.4 договору є належним чином оформлена видаткова накладна, надана постачальником. Враховуючи відсутність підстав для оплати товару, а саме відсутність видаткових накладних, оформлення яких є підставою для оплати товару, як це передбачено п.2.4 договору, доводи Позивача про передачу у власність саме Відповідачу та виникнення у нього зобов`язання з оплати боргу за поставлений товар не є переконливими, а вимога про стягнення з Відповідача боргу за поставлений товар є необґрунто-ваною з огляду на відсутність видаткових накладних.(арк.справи 210-211).
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Позивач подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просив скасувати рішення господарського суду Хмель-ницької області від 25.03.2025 у даній справі та ухвалити нове рішення, яким повністю задоволити позовні вимоги.
Обґрунтовуючи скаргу, Апелянт стверджує, що висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а тому таке рішення винесене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
На думку Апелянта, надані ним товарно-транспортні накладні містять реквізити, визначені Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мініс-терства фінансів України №88 від 24.05.1995, а тому є первинними документами.
Крім того, Підприємство в якості доказів надало податкові накладні, що підтверджують факт постачання товарів для Сільської ради. 
Водночас, Скаржник звертає увагу, що представник Відповідача під час судових засідань, що відбувалося в приміщенні Господарського суду Хмельницької області підтвердив те, що лісо-продукція була поставлена і він особисто розписувався в товарно-транспортних накладних.
З урахуванням зазначеного, Апелянт вважає, що за сукупності усіх доказів (товарно-транспортних накладних, податкових накладних, а також пояснень представника Відповідача) повністю довів обставини передання товару Відповідачеві та має право вимагати виконання обов`язку з оплати вартості переданого товару.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 відкрито апеляційне провадження у справі №924/1037/24. Крім того, встановлено Відповідачу строк для подання суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) Позивачу копії відзиву протягом 10 днів з дня вручення ухвали, а також ухвалено розглядати апеляційну скаргу без пові-домлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. (арк.справи 230).
20.05.2025 на адресу суду надійшов відзив, в якому Відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги Підприємства та просить залишити рішення господарського суду Хмельниць-кої області від 25.03.2025 – без змін.(арк. справи 232-236).
Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуаль-ного права, Північно-західний апеляційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, 14.03.2022р. ДП «Старокостянтинівське лісове госпо-дарство», як постачальник та Розсошанська сільська рада, як отримувач уклали Договір №78/03/22 (надалі в тексті – Договір), згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність отримувача лісопродукцію для будівництва оборонних споруд, обігріву бійців територіальної оборони та бійців Збройних Сил України, а отримувач зобов`язується прийняти товар на умовах даного договору.
Згідно пунктів 1.2, 1.3, 2.6 Договору, товар, який поставляється, це лісоматеріали круглі, дров`яна деревина ПВ та пиломатеріали у кількості згідно накладних з умовою поставки на склад отримувача.
Загальна сума Договору складається з сум видаткових накладних виписаних на підставі даного договору (п.п.1.4, 1.6 Договору). 
Порядок розрахунків сторони передбачили у розділі 2 Договору. 
Платіжні зобов`язання отримувача за укладеним договором в частині оплати коштів місце-вого бюджету виникають лише за наявності та в межах відповідного бюджетного призначення (бюджетних асигнувань) (п.2.2 Договору).
Оплата вартості товару здійснюється на підставі належним чином оформленої видаткової накладної, наданої постачальником (п.2.4 Договору).
Розрахунки за товар здійснюються на умовах безоплатної відстрочки платежу протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання видаткової накладної на отримання товару. У разі затримки бюджетного фінансування, розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 30 (тридцяти) банківських днів, з дати отримання отримувачем бюджетних асигнувань на свій реєстраційний рахунок (п.2.5 Договору).
За домовленістю сторін, кінцевий термін оплати не повинен перевищувати дев`яноста календарних днів з моменту поставки товару (п.7.2 Договору).
Договір згідно з п.4.1, вступає в силу з моменту підписання обома сторонами і діє до 31.12.2022, а в частині фінансових зобов`язань – до повного їх виконання сторонами.(арк.справи 16 - 17).
Матеріалами справи стверджено, що додатком №1 до Договору №78/03/22 сторони погодили наступні ціни на лісопродукцію: 
- лісоматеріали круглі сосна, клас якості D в кількості 15,00 м.куб. за ціною 1 350,00 грн/м.куб. з ПДВ на суму 20250,00 грн з ПДВ; 
- пиломатеріали хвойних в кількості 0,40 м.куб. за ціною 3 000,00 грн. з ПДВ на суму 1 200, 00 грн з ПДВ;
- дров`яна деревина ПВ листяних порід в кількості 4,14 м.куб. по ціні 650,00 грн/м.куб. з ПДВ на суму 2691,00 грн.
Загальна сума 24 141,00 грн з ПДВ.(арк.справи 18).
Згідно товарно-транспортної накладної №001518 від 16.03.2022 вантажовідправником ДП «Старокостянтинівське лісове господарство» в пункті навантаження: м.Старокостянтинів, вул.І. Франка, 47 поставлено вантажоодержувачу Розсошанській сільській раді в пункт розвантаження: м.Хмельницький – пиломатеріали на суму 1 200,00 грн.(арк.справи 19).
Згідно товарно-транспортної накладної серії ХМА №465669 від 16.03.2022 вантажовідправ-ником ДП «Старокостянтинівське лісове господарство» в пункті навантаження: Нижній склад, Нижній поставлено в пункт розвантаження: м.Хмельницький вантажоодержувачу Розсошанській сільській раді – лісоматеріали круглі сосна на суму 22 941,04 грн.(арк.справи 20-21).
Матеріалами справи стверджено, що ДП «Старокостянтинівське лісове господарство» надіслало на реєстрацію податкові накладні №203 від 16.03.2022 та №189 від 16.03.2022.
Матеріали справи свідчать, що пропозиція сплатити 24  141,00 грн заборгованості за постав-лений товар, яка вбачається з претензії Позивача №70/24 від 01.11.2024, надісланої Відповідачу згідно поштової квитанції та поштової накладної від 01.11.2024 – залишена Сільською радою без відповіді та без задоволення.(арк.справи 100-105).
Вважаючи, що несплатою заборгованості в добровільному порядку Відповідач порушив права Позивача, останній звернувся з даним позовом до суду, просив стягнути з Сільської ради на свою користь 24 141,04 грн заборгованості по розрахунках.

Як зазначалося вище, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.03.2025 у справі №924/1037/24 в задоволенні позову було відмовлено.(арк.справи 210-211).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів виходить з того, що у відповідності до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України (надалі в тексті – ГПК України), суд апеля-ційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Предметом даного спору є стягнення заборгованості за договором постачання.

Гарантоване ст.55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реаль- ним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України (надалі в тексті – ЦК України) передба-чено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Відповідно до вимог ч.1-2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Згідно зі ст.174 Господарського кодексу України (надалі в тексті – ГК України) господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Відповідно до ст.509 ЦК України, що кореспондується із ст.173 ГК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цвіль-ного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язко-вими відповідно до актів цивільного законодавства.(ст.6, 626, ч.1 ст.627, ч.1 ст.628 ЦК України).
За приписами ст.525, 526, 629 ЦК України та ст.193 ГК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи стверджено що правовідносини сторін виникли на підставі договору №78/03/22, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно частин 1, 2 ст.712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (поста-чальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов’-язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.
Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпо-рядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не установ-лений інший строк оплати товару.(ст.692 ЦК України).
Отже, двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок передати у власність покупця товар належної якості і водночас набуває права вимагати його оплати, а покупець зі свого боку набуває права вимагати від постачальника передачі цього товару та зобов`язаний здійснити оплату.

Апеляційним судом встановлено, що згідно з п.1.1. Договору Підприємство-постачальник зобов`язалося передати у власність Сільської ради-отримувача лісопродукцію для будівництва оборонних споруд, обігріву бійців територіальної оборони та бійців Збройних Сил України, а остання зобов`язалася прийняти товар на умовах даного договору.
Підставою для оплати вартості товару, згідно п.2.4 Договору, вважається належним чином оформлена видаткова накладна, надана постачальником.
Додатком №1 до Договору сторони встановили наступну ціну на лісопродукцію: 
- лісоматеріали круглі сосна, клас якості D в кількості 15,00 м.куб. по ціні 1 350,00 грн/м.куб. з ПДВ на суму 20 250,00 грн з ПДВ; 
- пиломатеріали хвойних в кількості 0,40 м.куб. по ціні 3000,00 грн з ПДВ на суму 1 200,00 грн з ПДВ;
- дров`яна деревина ПВ листяних порід в кількості 4,14 м.куб. по ціні 650,00 грн/м.куб. з ПДВ на суму 2 691,00 грн.
Загальна сума 24 141,00 грн з ПДВ.(арк.справи 18).
Матеріалами справи підтверджено та не заперечується жодною із сторін, що Договір №78/03/22 від 14.03.2022 та Додаток №1 до нього підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено відбитками печаток. 
Дослідивши умови укладеного сторонами Договору, колегія суддів встановила, що наймену-вання товару, умови поставки і порядок розрахунків, умови здачі та приймання товару погоджу-ються сторонами умовами Договору, а факт передачі товару покупцю має підтверджуватися видатковою накладною.

За приписами частини третьої статті  13, частини першої статті  74, частин першої, другої статті 76, частини першої статті 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави для своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказу-вання є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до приписів частин першої, другої статті 86 ГПК України  суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заз-далегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як стверджено матеріалами справи, видаткових накладних на передачу товару Позивачем не надано.
Водночас, як докази поставки Відповідачу товару на загальну суму 24 141,04 грн до справи долучено дві товарно-транспортні накладні:
- згідно товарно-транспортної накладної №001518 від 16.03.2022 вантажовідправником ДП «Старокостянтинівське лісове господарство» – вантажоодержувачу Розсошанській сільській раді з пункту навантаження: м.Старокостянтинів, вул.І.Франка, 47 до пункту розвантаження: м.Хмель-ницький поставлено пиломатеріали на суму 1 200,00 грн.
- згідно товарно-транспортної накладної серії ХМА №465669 від 16.03.2022 вантажовідправ-ником ДП «Старокостянтинівське лісове господарство» з пункту навантаження: Нижній склад, Нижній до пункту розвантаження: м.Хмельницький вантажоодержувачу Розсошанській сільській раді поставлено лісоматеріали круглі сосна на суму 22 941,04 грн.(арк.справи 19-21).
Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»: «Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції»
Відповідно до пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерсь-кому обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі – Положення) господарські операції – це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів; первинні документи – це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Вимоги щодо оформлення первинних документів викладені у пункті 2.4 Положення, згідно з яким первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назву документа (форми), дату складання, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посаду і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Колегія суддів встановила, що 
- ТТН №001518 від 16.03.2022 містить:
1.1. назву документа: товарно-транспортна накладна;
1.2. дату складання: 16 березня 2022 року;
1.3. назву підприємства, від імені якого складено документ: ДП «Старокостянтинівське лісове господарство»;
1.4. зміст та обсяг господарської операції: здача-передача пиломатеріалів хвойних в кількості 0,40 м3 загальна сума яких складає 1 200,00 грн. з ПДВ;
1.5. одиницю виміру господарської операції: м3;
1.6. посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення: бухгалтер ДП «Старокостянтинівське лісове господарство»: Герасимчук Т.В.
1.7. особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції: мітить підписи усіх уповноважених осіб, в тому числі підпис та печатку Відповідача.
- ТТН серії ХМА № 465669 від 16.03.2022:
1.1. назву документа: товарно-транспортна накладна при перевезенні деревини автомобіль-ним транспортом (ТТН-ліс)
1.2. дату складання: 16 березня 2022 року;
1.3. назву підприємства, від імені якого складено документ: ДП «Старокостянтинівське лісове господарство»;
1.4. зміст та обсяг господарської операції: здача-передача скруглих лісоматеріалів породи «сосна» в кількості 4,1400 м3, загальна сума яких складає: 22 941,04 грн. З ПДВ;
1.5. одиницю виміру господарської операції: м3;
1.6. посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення: виготовлено в електронному форматі
1.7. особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції: мітить підписи усіх уповноважених осіб, в тому числі підпис Відповідача.
Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що ТТН є первинним документом бухгалтерського обліку, адже містить відомості про господарську операцію, а відтак й усі необхідні реквізити первинного документа, зазначені в ч.2 ст.9 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгал-терський облік та фінансову звітність в Україні».
Надаючи оцінку ТТН як доказу на підтвердження поставки товару, колегія суддів враховує, що Відповідач у відзиві на позовну заяву та на апеляційну скаргу заперечував, що ТТН є первин-ним документом. Разом з тим, не заперечував та не спростовував факт проставлення відтиску печатки Розсошанської сільської ради та підпису представника.

Крім того, матеріалами справи стверджено та не спростовано Сільською радою, що ДП «Старокостянтинівське лісове господарство» було подано на реєстрацію податкові накладні, зокрема: №203 від 16.03.2022 та №189 від 16.03.2022.

Як вже зазначалося раніше, Відповідач покликається на відсутність видаткової накладної, як доказу постачання товару. 
Водночас, у відзиві на позовну заяву Сільська рада підтверджує факт укладення договору №78/03/22. Також зазначає, що предмет договору поставки є лісопродукція, яка призначена на виконання основного завдання – оборонного планування під час російської збройної агресії проти України на початку 2022 року, за виконання якого відповідальні Президент України та Мініс-терство оборони України згідно вимог чинного законодавства. А оскільки, Розсошанська сільська рада не наділена завданнями будівництва оборонних споруд, обігріву бійців територіальної гро-мади та бійців Збройних сил України, то це на думку Відповідача свідчить, що вказані лісо-матеріали не були призначені для передачі їй у комунальну власність для потреб громади.(арк. справи 116-118)
Дані доводи на переконання апеляційного суду мають суперечливий характер, оскільки як вбачається з ТТН, на них міститься підпис та печатка Відповідача, що останній не спростовує та не заперечує. 

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п.7.2. Договору, за домовленістю сторін, кінцевий термін оплати не повинен перевищувати дев`яноста календарних днів з моменту поставки товару.
Враховуючи, що Відповідач отримав товар ще 16.03.2022, то кінцевим терміном оплати товару є 14.06.2022. Таким чином, висновок місцевого суду щодо відсутності підстав для оплати товару є хибним.
Таким чином, ухвалюючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції не надано оцінку усім доказам, що містяться в матеріалах справи на підтвердження поставки товару Розсошанській сільській раді та прийнято неообґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.
З огляду на вищевикладене, існують правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.03.2025. Відтак, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. З Сільської ради належить стягнути на користь Підприємства 24 141,04 грн заборгованості за поставлений товар на підставі Договору №78/03/22 від 14.03.2022.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).
З огляду на задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, відповідно до ст.129 ГПК України, з Розсошанської сільської ради належить стягнути на користь ДСГП «Ліси України» в особі філії «Подільський лісовий офіс» 3 028,00 грн грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 4 542,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.34,86,129,232,233,240,270,275,277,282,284 Господарського процесуаль-ного кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд 
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Подільський лісовий офіс» на рішення господарського суду Хмельницької області від 25.03.2025 у справі №924/1037/24 – задоволити.
2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 25.03.2025 у справі №924/1037/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.
3. Стягнути з Розсошанської сільської ради (31362, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., с. Розсоша, вул.Центральна, буд.4, код ЄДРПОУ 04402899) на користь ДСГП «Ліси України» в особі філії «Подільський лісовий офіс» (58009, м.Чернівці, вул.Руська, буд. 203-А, код ЄДРПОУ 45495765) 24 141,04 грн заборгованості за поставлений товар на підставі Договору №78/03/22 від 14.03.2022р.
4. Стягнути з Розсошанської сільської ради (31362, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., с. Розсоша, вул.Центральна, буд.4, код ЄДРПОУ 04402899) на користь ДСГП «Ліси України» в особі філії «Подільський лісовий офіс» (58009, м.Чернівці, вул.Руська, буд. 203-А, код ЄДРПОУ 45495765) 3 028,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 4 542,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
5. Доручити місцевому господарському суду видачу відповідних наказів.
6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню до Верхо-вного Суду за виключенням випадків, передбачених ст.287 ГПК України.
7. Матеріали справи №924/1037/24 повернути господарському суду Хмельницької області. 

Головуючий  суддя                                                                      Грязнов В.В. 

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.  

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.