ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/19764/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів:                    Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 та військової частини НОМЕР_1 на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року (суддя Бондар М.В.) в справі № 160/19764/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) про:
визнання протиправною бездіяльності щодо звільнення його з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»;
зобов`язання прийняти рішення про його звільнення з військової служби на підставі  підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб із інвалідністю III групи. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 15.04.2024 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу”.
Зобов`язно військову частину НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 від 15.04.2024 про звільнення з військової служби на підставі    підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу” та прийняти відповідне рішення.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати додаткове рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, ухвалити нове рішення про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн.
Зазначає, що суд першої інстанції на власний розсуд визначив обсяг наданих послуг без наведення відповідної аргументації та без посилання на відповідні докази, формально зазначивши, що вчинення адвокатом дій в межах цієї справи не зайняло великої кількості часу, оскільки на думку суду спірні правовідносини вже врегульовані у рішеннях за наслідком розгляду аналогічних справ, чим допустив незаконне втручання у відносини між адвокатським об`єднанням та клієнтом.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини, на чому наголосила ВП ВС у своєму рішенні від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20).   
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати додаткове рішення як таке, що прийняте без урахування повних обставин, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
Апелянт вказує про неспівмірність витрат на правову (правничу) допомогу у зв`язку з невеликим обсягом складених адвокатом в межах цієї адміністративної справи документів, складністю справи, ціни позову та значення справи. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивача відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, відповідно до якої додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. 
Перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд доходить висновку, що апеляційні скарги не можуть бути задоволені з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що інтереси ОСОБА_1 у справі №160/19764/24 представляло адвокатське об`єднання “ЛІГА СОВА” в особі заступника директора по роботі з клієнтами Співак Вікторія Анатоліївна, яка діє на підставі статуту. 
08.05.2024 адвокатським об`єднанням “ЛІГА СОВА” видано ордер серії АЕ №1284164 на представництво інтересів ОСОБА_1 адвокатом Співак В.А., яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3236 від 19.12.2016.
Між адвокатським об`єднанням “ЛІГА СОВА” в особі заступника директора по роботі з клієнтами Співак Вікторією Анатоліївною (адвокатське об`єднання) та ОСОБА_1 (клієнт) укладено договір №12/04/2024 про надання юридичної (правничої) допомоги від 12.04.2024.
Пунктом 1.1. Договору передбачено, що клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.
Згідно з пунктом 2.1. Договору, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання з надання професійної правничої допомоги, пов`язаної із здійсненням представництва інтересів клієнта, в т.ч. під час його звільнення з військової служби у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю, у всіх судових, правоохоронних та контролюючих органах України, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності, в т.ч. й органах Міністерства оборони України, у військових частинах ЗС України, у т.ч. НОМЕР_3 , органах Військової служби правопорядку, органах Державного бюро розслідувань, для чого клієнт надає адвокатському об`єднанню повноваження на представлення його інтересів без жодних обмежень щодо вчинення певних дій, в т.ч, й процесуальних, право від його імені подавати та підписувати рапорта, клопотання та звернення, в т.ч. й на ім?я безпосереднього командира та командира військової частини, в т.ч. НОМЕР_2 , заяви по суті та заяви з процесуальних питань, викладати свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань, надавати пояснення. в т.ч. й додаткові щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, отримувати необхідні документи (в тому числі рішення, ухвали та постанови суду) і здійснювати усі інші законні дії, пов`язані з виконанням цього Договору, в т.ч, але не вичерпно, знайомитись з матеріалами справи, робити з них копії, прослуховувати фіксацію судового процесу, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності або неповноти, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, ставити питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, одержувати довідки та документи в будь-яких компетентних органах, сплачувати державне мито або будь-які інші платежі, розписуватись за клієнта, представляти інтереси клієнта у виконавчому провадженні, в тому числі, але не виключно в органах Державної виконавчої служби.
На підставі підпункту 2.1.6. пункту 2.1. Договору для надання юридичної допомоги клієнту, адвокатське об`єднання призначає, зокрема: адвоката Співак Вікторію Анатоліївну, яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3236 (рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області №68 від 13.12.2016).
Відповідно до пункту 3.1. Договору, клієнт приймає на себе зобов`язання оплачувати юридичну допомогу у відповідності до умов розділу 4 Договору.
Згідно з пунктом 4.1. Договору за надану професійну правничу допомогу, беручи до уваги обсяг послуг та робіт пов`язаних з представництвом в суді та/або іншою правничою допомогою, в т.ч. й збором доказів, які є необхідними для належного захисту прав та інтересів клієнта щодо предмету даного договору, враховуючи складність та значення для клієнта справи, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі зазначеному у додатку №1 до даного Договору.
Після виконання робіт (надання послуг) адвокатське об`єднання і клієнт підписують акт виконаних робіт (наданих послуг) з детальним описом виконаних робіт (наданих послуг) в двох примірниках, кожен з яких залишається у сторін цього Договору (пункт 4.2. Договору).
Клієнт зобов`язаний підписати акт виконаних робіт (наданих послуг) протягом 3-х робочих днів з моменту отримання відповідного акту від адвокатського об`єднання чи в той же строк направити адвокатському об`єднанню мотивовану відмову у випадку, якщо зазначені в акті роботи (послуги) не відповідають фактично наданим або є неналежної якості. Без вмотивованої відмови протягом 3 календарних днів, акт вважається підписаним, а послуги вважаються наданими повністю та відповідної якості (пункт 4.3. Договору).
Згідно з пунктом 4.4. Договору сума, розрахунок якої вказано в пункті 4.1 даного Договору, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі відповідно до акта виконаних робіт (наданих послуг), є витратами на професійну правничу допомогу адвокатського об`єднання за надання професійної правничої допомоги та зменшенню чи поверненню в разі виконання відповідних робіт (надання послуг) не підлягає.
Даний Договір укладений на строк до 31.12.2025 та набирає чинності з моменту його підписання (пункт 7.1. Договору).
25.02.2025 сторонами Договору підписано акт приймання-передачі наданих послуг №1 про те, що адвокатським об`єднанням надано позивачу таку професійну правничу допомогу:
1) найменування послуги - усна консультація щодо питання звільнення з військової служби; одиниця виміру - послуга; кількість - 1; вартість послуги - 1 500,00 грн;
2) найменування послуги - складання рапорту на військову частину НОМЕР_2 ; одиниця виміру - послуга; кількість - 1; вартість послуги - 3 500,00 грн;
3) найменування послуги - аналіз реєстру судових рішень стосовно питань звільнення за сімейними обставинами військовослужбовця у зв`язку з наявність дружини з інвалідність ІІІ групи; одиниця виміру - послуга; кількість - 1; вартість послуги - 1 000,00 грн;
4) найменування послуги - складання позовної заяви до А4098 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії та направленні її до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, та здійснення представництва інтересів клієнта в Дніпропетровському окружному адміністративному суді у справі №160/19764/24; одиниця виміру - послуга; кількість - 1; вартість послуги - 8 000,00 грн.
Всього: 14 000,00 грн.
Також, матеріали справи містять рахунок №25/02 від 25.05.2025 з надання послуг правничої допомоги згідно з Договором на суму 14 000,00 грн.
Суд першої інстанції вважав, що вартість наданої допомоги є надто завищеною, оскільки спірні правовідносини вже врегульовані у рішеннях за наслідком розгляду аналогічних справ, вчинення адвокатом дій в межах цієї справи не зайняло великої кількості часу, а витрати зі складання рапорту та його направлення не є судовими витратами.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. 
Оскільки позивач у зв`язку із неправомірними діями відповідача змушений звернутися до суду за захистом порушеного права, у зв`язку з чим ним було понесено витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи принцип співмірності, а також часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність присудження на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, у розмірі 2 000,00 грн.
Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги в межах цієї справи підтверджено документально, а саме:
договором про надання юридичної (правничої) допомоги №12/04/2024, укладеним між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Ліга Сова» 12 квітня 2024 року;
актом приймання-передачі наданих послуг № 1 від 25 лютого 2025 року, яким підтверджено надання позивачу професійної правничої допомоги, вартістю 14 000,00 грн:
1) усна консультація щодо питання звільнення з військової служби; одиниця виміру - послуга; кількість - 1; вартість послуги - 1 500,00 грн;
2) складання рапорту на військову частину НОМЕР_2 ; одиниця виміру - послуга; кількість - 1; вартість послуги - 3 500,00 грн;
3) аналіз реєстру судових рішень стосовно питань звільнення за сімейними обставинами військовослужбовця у зв`язку з наявність дружини з інвалідність ІІІ групи; одиниця виміру - послуга; кількість - 1; вартість послуги - 1 000,00 грн;
4) складання позовної заяви до А4098 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії та направленні її до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, здійснення представництва інтересів клієнта в Дніпропетровському окружному адміністративному суді у справі №160/19764/24; одиниця виміру - послуга; кількість - 1; вартість послуги - 8 000,00 грн;
рахунком №25/02 від 25 травня 2025 року з надання послуг правничої допомоги згідно з договором на суму 14 000,00 грн.
Як зазначено вище, судом першої інстанції стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 2 000,00 грн.
Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 132 КАС). 
За змістом частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 139 КАС України, яка регулює питання розподілу судових витрат, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За положеннями частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Частиною п`ятою статті 134 КАС України встановлено вимоги до визначення розміру витрат на оплату послуг адвоката, який має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто, на підтвердження власне факту надання професійної правничої допомоги, її складу та розміру сторона має надати документи про підтвердження обсягу надання такої допомоги, фактичного часу, витраченого адвокатом на здійснення тих чи інших дій в межах заявленого спору.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20 травня 2019 року у справі № 916/2102/17, від 25 червня 2019 року у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі № 911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). 
Суд враховує рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду заявником документів, їх значення для спору, та доходить до висновку, що стягнутий на користь позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу (2 000,00 грн) є співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відтак, стягнута судом першої інстанції сума правничої допомогу є розумною і необхідною, такий розмір є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для позивача.
Доводи апелянтів суд відхиляє, позаяк судом першої інстанції при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, яка має бути відшкодована позивачу, враховані відповідні критерії, зазначені відповідачем обставини та зменшено розмір витрат, про стягнення яких просив позивач, при цьому судом першої інстанції враховано як критерій співмірності витрат на правничу допомогу із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для позивача, так й такий критерій, як фактичність та неминучість (необхідність) понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Судом відхиляються доводи позивача щодо неможливості втручання суду у правовідносини, що виникли між клієнтом та адвокатом стосовно визначення розміру гонорару, позаяк суд першої інстанції не вказував на власне завищення гонорару адвоката, а тільки вказав на неспівмірність заявлених до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань військової частини витрат на професійну правничу допомогу.   
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, додаткове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг та скасування додаткового  рішення.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та військової частини НОМЕР_1 на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року в справі № 160/19764/24 залишити без задоволення.
Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року в справі № 160/19764/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення 12 червня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 12 червня 2025 року.
   
    Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов