УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2025 року
м. Київ
справа  № 336/6564/22
провадження № 51- 2869 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Запорізького апеляційного суду від 24 квітня 2025 року щодо нього.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. 
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки.
Вироком Запорізького апеляційного суду від 24 квітня 2025 року вирок суду першої інстанції скасовано в частині призначеного ОСОБА_4 покарання. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , у якій він не погоджується з вказаним вироком апеляційного суду, просить його змінити в частині призначеного покарання. 
Мотиви Суду
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, 
суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 6 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК України в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. Крім того, до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання 
про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни 
чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна 
із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
Однак всупереч вищевказаному у касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на незаконність вироку апеляційного суду з підстави, передбаченої п.  3 ч. 1 ст. 438 КПК України, не обґрунтовує наведене з огляду на положення ст. 414 цього Кодексу.
Натомість доводи касаційної скарги засудженого зводяться до того, що апеляційний суд дійшов необґрунтованого висновку щодо неможливості застосування до нього ст. 75 КК України та, як наслідок, звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням. При цьому у поданій скарзі посилання на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність з цих підстав відсутні. 
Наведене позбавляє можливості Суд встановити дійсну позицію скаржника, з чим саме він не погоджується - з видом та розміром призначеного покарання чи з порядком його відбування.
Призначення покарання і звільнення від його відбування, попри нерозривний взаємозв`язок з точки зору правових наслідків для засудженого, мають відмінну юридичну природу і є окремими заходами, які послідовно застосовуються судом у разі прийняття відповідного рішення. Обрання особі виду покарання та його розміру передує вирішенню питання про звільнення від його відбування з випробуванням, що слідує зі змісту ст. 75 КК України.
Сформульовані у касаційній скарзі вимоги є неповними, оскільки засуджений не вказує яким чином слід змінити вирок апеляційного суду за наслідками розгляду його касаційної скарги, що суперечить положенням ст. 436 КПК України.
Скаржнику слід звернути увагу, що з урахуванням ч. 6 ст. 427 КПК України копії оскаржених судових рішень, як доданих до касаційної скарги додатків, він має долучити у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що  касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає 
за необхідне залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Запорізького апеляційного суду від 24 квітня 2025 року щодо нього залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків -п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                             ОСОБА_3