Справа № 161/13067/24 	Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р. М. 	
Провадження № 22-ц/802/959/25  	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
21 серпня 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Шевчук Л. Я.,
суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,
секретар с/з Трикош Н. І.,
з участю:
заявника – ОСОБА_1 ,
представника заявника – ОСОБА_2 ,
представника особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, – ОСОБА_3 ,
представника заінтересованої особи – Антонюк Л. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Департамент соціальної політики Луцької міської ради, про визнання ОСОБА_4 недієздатною та призначення опікуна, за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеною заявою, яку обґрунтував тим, що його рідна сестра ОСОБА_4 через наявне у неї захворювання не здатна обслуговувати себе у побуті, не розуміє обставин, які відбуваються навколо неї, не може самостійно вирішувати любі побутові питання, позбавлена здатності контролювати свою поведінку, у зв?язку з чим потребує постійного стороннього догляду.
ОСОБА_1 також зазначав, що їх із сестрою матір через свій похилий вік не в силах забезпечувати догляд за своєю дочкою. Інших осіб, які можуть опікуватися його сестрою, не має.
Покликаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив суд визнати ОСОБА_4 недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його опікуном над недієздатною ОСОБА_4 .
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2024 року у цій справі заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Ухвалено визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає на АДРЕСА_1 , недієздатною.
Строк дії рішення про визнання ОСОБА_4 недієздатною встановлено терміном 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.
У задоволенні заяви про встановлення опіки і призначення опікуна відмовлено.
Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням в частині відмови у задоволенні заяви про встановлення опіки і призначення опікуна, заявник ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неповне з?ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким призначити ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_4 .
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 , його представник – адвокат Цехош А. М., представник особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, – ОСОБА_3 , представник заінтересованої особи – ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали, просили рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким призначити заявника ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_4 .
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 .
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення опіки та призначення його опікуном над недієздатною ОСОБА_4 , суд першої інстанції дійшов висновку, що суду не надано доказів того, що саме заявник при наявності інших близьких родичів у ОСОБА_4 дбатиме про підопічну та створить їй необхідні побутові умови, забезпечить постійним доглядом та в цілому зможе належним чином виконувати обов?язки опікуна.
Такі висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з порушенням вимог закону.
Як передбачено частиною 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до принципу диспозитивності суд апеляційної інстанції не робить своїх висновків щодо неоскарженої частини судового рішення ні в мотивувальній ні в резолютивній частині свого рішення.
За матеріалами справи судом установлено, що заявник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним братом ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 7, 8).
У заявника ОСОБА_1 і особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, ОСОБА_4 є матір ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка отримує пенсію за віком довічно (а. с. 49, 50).
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 65 від 07 лютого 2025 року ОСОБА_4 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі безперервної простої шизофренії з емоційно-вольовим дефектом, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними (а. с. 74-76).
Як передбачено частиною 1 статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина 1 статті 40 ЦК України).
Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).
Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Як передбачено частиною 1 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина 1 статті 300 ЦПК України).
Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Відповідно до частин 2, 3, 4, 5 статті 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.  Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.  Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.  При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.  Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі – Правила).
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.
Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.
Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіки та піклування опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.
Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).
У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Отже, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Такий висновок зроблений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23).
Судом за матеріалами справи встановлено, що орган опіки і піклування звернувся в суд із поданням про призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_4 , яка є його рідною сестрою.
Своє подання про призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_4 орган опіки і піклування обґрунтував тим, що ОСОБА_1 піклується за ОСОБА_4 , здійснює за нею догляд, допомагає у побуті у зв?язку з обмеженням останньої здатності до орієнтації та виконанні побутових робіт. У поданні також зазначено, що ОСОБА_1 згідно з пред`явленими довідками під диспансерним та консультативним наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. За станом здоров?я може бути опікуном. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов?язки опікуна (а. с. 33-35).
Крім того судом встановлено, що ОСОБА_4 , яка визнана судом недієздатною, проживає у АДРЕСА_1 (а. с. 41).
Згідно з висновком лікарсько-консультаційної комісії від 28 серпня 2024 року ОСОБА_1 за станом здоров?я може бути опікуном (а. с. 45).
11 жовтня 2024 року головним спеціалістом Департаменту соціальної та ветеранської політики сектору верифікації було проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання сім?ї майбутнього опікуна (піклувальника) в квартирі АДРЕСА_2 , про що складений відповідний акт, в якому зазначено, що житлове приміщення належить особі на праві власності (свідоцтво про право власності), житло розміщене на 1-му поверсі 6-ти поверхового будинку, складається з 2-ох кімнат. В квартирі на день обстеження були присутні ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 . Квартира з косметичним ремонтом. В квартирі є меблі та побутова техніка (холодильник, пральна машина, телевізор).
За результати обстеження зроблено висновок, що квартира придатна для проживання (а. с. 53, 54).
Також 01 травня 2025 року спеціалістами Департаменту соціальної політики Луцької міської ради було проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання сім?ї майбутнього опікуна (піклувальника), а саме квартири АДРЕСА_2 . В складеному за результатами обстеження акті зазначено, що обстежена квартира з косметичним ремонтом, у квартирі є меблі і побутова техніка, зроблено висновок, що квартира придатна для проживання (а. с. 98). 
За положеннями частини 1 статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки і піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
Проте суд першої інстанції всупереч зазначеним вимогам закону, ухваливши рішення про визнання фізичної особи ОСОБА_4 недієздатною, не вирішив питання про призначення їй опікуна.
За таких обставин висновки суду першої інстанції про те, що суду не надано доказів того, що саме заявник ОСОБА_1 за наявності інших близьких родичів у ОСОБА_4 дбатиме про підопічну та в цілому зможе належним чином виконувати обов?язки опікуна, не відповідають встановленим обставинам справи.
Колегія суддів вважає, що внесене органом опіки і піклування подання про призначення ОСОБА_1 опікуном відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту і при внесенні цього подання були враховані якнайкращі інтереси ОСОБА_4 , над якою встановлюється опіка.
Суд першої інстанції зазначених обставин не врахував, а тому дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_4 .
Врахувавши наведені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що із-за порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2025 року у цій справі в частині відмови у задоволенні заяви про призначення опікуна скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий 

Судді