ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/41090/24                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  30 липня 2025 року                                                                         м. Київ
          
  Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
          суддів                                                                                              Василенка Я.М., 
                                                                                                    Кузьменка В.В.,
за участі секретаря судового засідання                                        Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправною та скасування довідки,
                                      
                                                  У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати довідку Національного агентства з питань запобігання корупції № 334/24 від 12.08.2024 про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2021 рік, поданої ОСОБА_1 , депутатом Львівської обласної ради, у частині п. 4.1 розділу IV «Висновки».
В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив про те, що повну перевірку декларації за 2021 рік було здійснено безпідставно та в ході її проведення допущено неповноту процедури перевірки та дослідження наявних і наданих документів (матеріалів). Позивач вважає, що оскаржувана довідка складена уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції Терновим А.А. формально та не об`єктивно, без всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження усіх обставин справи, без урахування того, що ОСОБА_1 не мав умислу на зазначення у декларації за 2021 рік, як недостовірних, так і неточних відомостей. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу (з урахуванням доповнень від 21.03.2025), в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 21.05.2025.
30.04.2025, під № 9794 до суду від сторони відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.
21.05.2025 судом за клопотанням сторони було відкладено розгляд апеляційної скарги на 11.06.2025 та продовжено строк її розгляду.
11.06.2025 судом оголошено по справі перерву до 30.06.2025.
30.06.2025 по справі судом оголошено перерву.
23.07.2025 судом відкладено розгляд апеляційної скарги на 30.07.2025 за клопотанням представника апелянта.
30.07.2025 судом відмовлено представнику апелянта у відкладенні розгляду апеляційної скарги та вирішено за можливе її розглянути без участі представника апелянта, у звґязку з тим, що розгляд апеляційної скарги знаходиться на стадії судових дебатів, а сторонами було надано суду пояснення.
У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечувала, просила залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.
30.07.2025 судом оголошено вступну і резолютивні частини постанови.
Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції,                      ОСОБА_1 , депутат Львівської обласної ради, 25.01.2024 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік.
22.03.2024 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу обов`язків з проведення перевірок Національне агентство з питань запобігання корупції 25.03.2024 розпочало повну перевірку декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2021 рік, поданої ОСОБА_1 , депутатом Львівської обласної ради.
25.03.2024 через персональний електронний кабінет ОСОБА_1. надійшло повідомлення від уповноваженої особи Національного агентства з питань запобігання корупції Тернового А.А. про включення зазначеної декларації до черги декларацій, відібраних на підставі оцінки ризиків для проведення повної перевірки, у зв`язку із виявленими в ній невідповідностями за результатами логічного та арифметичного контролю. Також, повідомлено, що з 25.03.2025 Національним агентством з питань запобігання корупції розпочато повну перевірку відібраної декларації, відповідно до                   ст. 51-3 Закону України «Про запобігання корупції».
12.08.2024, за результатами проведення зазначеної перевірки, Національним агентством з питань запобігання корупції було складено довідку № 334/24, в якій викладено встановленні в ході її проведення обставини. 
Згідно з п. 2.2 розділу ІІ «Загальні положення» довідки № 334/24 від 12.08.2024, повна перевірка декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2021 рік, поданої ОСОБА_1 , проводилась на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» та пп. 2 п. 1 розділу V Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.01.2021 № 26/21 (у редакції наказу від 13.11.2023 № 256/23), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.11.2023 за                     № 1983/41039 (зі змінами).
Відповідно до п. 4.1 розділу IV «Висновки» довідки № 334/24 від 12.08.2024, за результатами повної перевірки декларації, щорічної за 2021 рік, поданої ОСОБА_1 , встановлено, що суб`єкт декларування при складенні та поданні декларації вказав недостовірні відомості, про що зазначено у п.п. 1.1 - 1.9 п. 1, п.п. 4.1 - 4.4 п. 4, п.п. 5.1 - 5.5 п. 5 розділу 3.1 цієї довідки, чим не дотримав вимог пп. 2, 7, 8 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції».
Крім того, суб`єкт декларування зазначив неточні відомості (п.п. 1.10 - 1.15 п. 1,   пп. 2, 3, п.п. 4.5 п. 4, п. 6 розділу 3.1 цієї довідки), чим не дотримав вимог пп. 2, 3, 5, 7, 8-1 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» та які не вдалося перевірити (п.п. 4.6 п. 4, п. 7 розділу 3.1 цієї довідки).
Недостовірні відомості, зазначені в декларації, відрізняються від достовірних на загальну суму 15 198 115,37 грн. (п.п. 1.1 - 1.9 п. 1, п.п. 4.1 - 4.4 п. 4, п.п. 5.1 - 5.5 п. 5 розділу 3.1 цієї довідки).
У діях суб`єкта декларування встановлено ознаки правопорушення, за яке передбачено кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 366-2 Кримінального кодексу України.
Положеннями п. 4.7 розділу IV «Висновки» довідки № 334/24 від 12.08.2024 уповноваженій особі Національного агентства з питань запобігання корупції доручено вжити заходів для створення в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування можливості подання суб`єктом декларування декларації з достовірними відомостями. 
Позивач не погоджується з п. 4.1 розділу IV «Висновки» спірної довідки, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що і зумовило на звернення до суду із даним позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що:
-          декларація для проведення повної перевірки, яка подана ОСОБА_1 за 2021 рік, була відібрана за результатами проведення її логічного та арифметичного контролю за другим рівнем черговості, як декларація з найвищим показником рейтингу ризику декларації на дату її відбору;
-          враховуючи, що подана ОСОБА_1 декларація, відібрана за другим рівнем черговості, прийняття окремого рішення про початок здійснення її повної перевірки не передбачено нормами законодавства;
-          відбір поданої позивачем декларації за 2021 рік забезпечено на підставі доручення заступника Голови Національного агентства з питань запобігання корупції від 21.03.2024 № 100/53/24, яку у зв`язку з цим, внесено до автоматизованої системи розподілу обов`язків з проведення перевірок та контролю між уповноваженими особами;
-          підстави для проведення повної перевірки декларації позивача зазначені безпосередньо в п. 2.2 розділу II «Загальні положення» довідки № 334/24 від 12.08.2024;
-          дії Національного агентства з питань запобігання корупції в ході проведення повної перевірки поданої позивачем декларації та складена за її результатами довідка узгоджуються із законодавчими вимогами, адже відповідачем здійснено аналіз значного за обсягом об`єму інформації, отриманої з реєстрів, від органів державної влади, банківських установ, самого суб`єкта декларування, що підтверджується змістом складеної ним Довідки та в свою чергу спростовує доводи позивача про недотримання відповідачем встановленого законодавством порядку проведення повної перевірки поданої ним декларації;
-          Національним агентством з питань запобігання корупції було використано вичерпні джерела, які доводили факти обізнаності позивача з достовірними даними стосовно окремих об`єктів, в яких останній свідомо обрав позначку «Не відомо»;
-          Національне агентство з питань запобігання корупції не є органом, до повноважень якого належить встановлення наявності умислу чи вини, як складової суб`єктивної сторони злочину в діях суб`єкта декларування при заповненні декларації;
Натомість, позивач вважає вказані висновки суду першої інстанції необґрунтованими, оскільки:
-          суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доводам про те, що по відношенню до поданої позивачем декларації відповідач застосував не передбачену чинним законодавством, не унормовану, а відтак, незаконну процедуру здійснення логічного та арифметичного контролю, що призвело до безпідставного проведення повної перевірки такої декларації;
-          відповідач не підтвердив свою правову позицію, зокрема, і щодо дотримання процедури перевірки та висновки, зазначені у довідці належними та допустимими доказами.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Так, правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII).
Відповідно до норм частини першої статті 2 Закону № 1700-VII, відносини, що виникають у сфері запобігання корупції, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цим та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно-правовими актами.
Згідно із підпунктом «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1700-VII, суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.
У відповідності до частини першої статті 45 Закону № 1700-VII, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Національне агентство з питань запобігання корупції, згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1700-VII, є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.
За пунктом 7-1 частини першої статті 11 Закону № 1700-VII, до повноважень Національного агентства належать здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій суб`єктів декларування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя суб`єктів декларування.
Відповідно до положень частини першої статті 13 Закону № 1700-VII, уповноваженими особами Національного агентства є Голова, заступник Голови Національного агентства, а також інші посадові особи, уповноважені Головою Національного агентства.
Уповноважені особи Національного агентства мають право проводити перевірки з питань, які цим Законом віднесено до повноважень Національного агентства. Розподіл обов`язків з проведення перевірок між уповноваженими особами Національного агентства здійснюється автоматизовано відповідно до порядку, визначеного Головою Національного агентства.
За частиною другою статті 51-1 Закону № 1700-VII, Національне агентство проводить повну перевірку декларацій відповідно до цього Закону.
Відповідно до приписів частини першої статті 51-3 Закону № 1700-VII, повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення чи необґрунтованості активів і може проводитися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.
Повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством.
Повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб`єктами декларування, у разі виявлення в них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю.
Національне агентство проводить повну перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із медіа та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.
Національне агентство визначає порядок відбору декларацій для проведення повної перевірки та черговість такої перевірки на підставі оцінки ризиків, а також порядок автоматизованого розподілу обов`язків з проведення повної перевірки між уповноваженими особами Національного агентства.
Національне агентство за допомогою програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, забезпечує ведення черги декларацій, відібраних для проведення їх повної перевірки, та інформує суб`єкта декларування про включення поданої ним декларації до зазначеної черги декларацій.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 12, частини третьої статті 51-1 Закону України «Про запобігання корупції», наказом Національного агентства 29 січня 2021 року № 26/21, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2021 року за                           № 158/35780, було затверджено Порядок проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок № 26/21).
Згідно з п. 1 розділу VI Порядку № 26/21, за результатами проведення повної перевірки, у тому числі повторної, уповноважена особа складає та підписує довідку про результати проведення повної перевірки декларації у двох примірниках, один з яких після погодження відповідно до пункту 3 цього розділу надсилається суб`єкту декларування.
Отже, ОСОБА_1 , депутат Львівської обласної ради, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону № 1700-VII та обов`язок щорічно до 1 квітня подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а Національне агентство є спеціально уповноваженим органом на проведення повної перевірки декларації, поданої позивачем. 
У позовній заяві позивач просив суд визнати протиправною та скасувати довідку Національного агентства № 334/24 від 12.08.2024 про результати проведення повної перевірки декларації за 2021 рік у частині п. 4.1 розділу IV «Висновки».
Довідка про результати проведення повної перевірки декларації № 334/24 від 12.08.2024 безпосередньо породжує правові наслідки для позивача у вигляді виникнення обов`язку, який, відповідно до вимог абзацу другого частини четвертої статті 45 Закону №1700-VII та пункту 11 розділу VI Порядку № 26/21, полягає у необхідності подання впродовж 10 днів декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2021 рік, з достовірними відомостями.
Таким чином, у разі незгоди з довідкою Національного агентства № 334/24 від 12.08.2024, ОСОБА_1 має право звернутися до адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом визнання такої довідки протиправною та її скасування. 
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено твердження позивача про відсутність в оскаржуваній довідці інформації про підстави для проведення повної перевірки поданої ним декларації та зроблено висновок про їх необґрунтованість, оскільки в п. 2.2 розділу II «Загальні положення» довідки № 334/24 від 12.08.2024 зазначено, що підставами для проведення повної перевірки декларації позивача є: абз. 3 ч. 1 ст. 51-3 Закону №1700-VII та п.п. 2 п. 1 розділу V Порядку № 26/21.
У п. 2 розділу VI Порядку № 26/21, визначено вичерпний перелік інформації, яку повинна містити довідка, а саме: підстави для проведення повної перевірки; дату початку та завершення строку повної перевірки; відомості про результати автоматизованого розподілу (повторного автоматизованого розподілу, якщо він проводився); джерела інформації, що були використані під час проведення повної перевірки; перелік запитів, на які на дату завершення строків проведення повної перевірки не отримано відповіді; виявлені неточні та недостовірні відомості у декларації, неточність оцінки задекларованих активів, встановлені ознаки конфлікту інтересів, незаконного збагачення або необґрунтованості активів, з наведенням відповідного обґрунтування та посиланням на джерела інформації, врахування пояснень суб`єкта декларування (у разі їх надання), висновок за результатами проведення повної перевірки. У довідці також зазначаються відомості, які не було перевірені із зазначенням причин неможливості проведення їх перевірки.
Тобто, інформація про підставу для проведення повної перевірки декларації є обов`язковою складовою довідки № 334/24 від 12.08.2024.
У оскаржуваній довідці, в якості підстав проведення повної перевірки зазначені               абз. 3 ч. 1 ст. 51-3 Закону №1700-VII, згідно з яким, повній перевірці підлягають декларації, подані іншими суб`єктами декларування, у разі виявлення в них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю, та п. п. 2 п. 1 розділу V Порядку                     № 26/21, згідно з яким повна перевірка проводиться у порядку черговості на підставі оцінки ризиків, зокрема, якщо у декларації, поданій іншим суб`єктом декларування, виявлено невідповідності (ризики) за результатами логічного та арифметичного контролю, крім декларації, щодо якої наявна довідка про результати проведення автоматизованої перевірки декларації.
Отже, оскаржувана довідка № 334/24 від 12.08.2024 містить інформацію про юридичну підставу проведення повної перевірки декларації, поданої позивачем. 
Повідомлення від 25.03.2024 про початок проведення перевірки декларації за 2021 рік, яке було направлене позивачу на виконання п. 17 розділу V Порядку № 26/21, містить в собі інформацію про юридичну та фактичну підставу проведення повної перевірки такої декларації. А саме, Національне агентство, поряд з юридичною підставою, повідомило ОСОБА_1 також фактичну підставу для проведення повної перевірки -  виявлення в ній невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю.
Так, відповідно до абзацу 3 частини першої статті 51-3 Закону № 1700-VII повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб`єктами декларування, у разі виявлення в них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю.
Тож, повній перевірці декларації має передувати проведення логічного та арифметичного контролю такої декларації і виявлення за наслідками проведеної процедури невідповідностей у поданій суб`єктом декларування декларації. 
Згідно з частиною першою статті 51-1 Закону № 1700-VII, Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю:                     1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль.
Відповідно до частини другої статті 51-1 Закону № 1700-VII, Національне агентство проводить повну перевірку декларацій відповідно до цього Закону.
Положенням частини третьою статті 51-1 Закону № 1700-VII, встановлено, що порядок проведення передбачених цієї статтею видів контролю, а також повної перевірки декларації визначається Національним агентством.
Отже, за змістом частини третьої статті 51-1 Закону № 1700-VII, Національне агентство, окрім порядку проведення повної перевірки декларації (який був унормований відповідачем шляхом прийняття Порядку № 26/21), визначає також порядок проведення: контролю щодо своєчасності подання декларації;  контролю щодо правильності та повноти заповнення декларації; логічного та арифметичного контролю.
Згідно з абзацами 5, 6 частини першої статті 51-3 Закону № 1700-VII, Національне агентство визначає також порядок відбору декларацій для проведення повної перевірки та черговість такої перевірки на підставі оцінки ризиків, а також порядок автоматизованого розподілу обов`язків з проведення повної перевірки між уповноваженими особами Національного агентства.
Національне агентство за допомогою програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, забезпечує ведення черги декларацій, відібраних для проведення їх повної перевірки, та інформує суб`єкта декларування про включення поданої ним декларації до зазначеної черги декларацій.
Отже, передумовами для проведення повної перевірки декларацій є також визначення Національним агентством: порядку відбору декларацій для проведення повної перевірки та черговості такої перевірки на підставі оцінки ризиків; порядку автоматизованого розподілу обов`язків з проведення повної перевірки між уповноваженими особами Національного агентства.
Положеннями пункту 5 частини першої статті 12 Закону № 1700-VII, Національному агентству з метою виконання покладених на нього повноважень надано право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.
За правилами частини дев`ятої статті 12 Закону № 1700-VII, нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.
Нормативно-правові акти Національного агентства, що пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самим актом, але не раніше дня офіційного опублікування.
Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях.
Інші акти Національного агентства набирають чинності з дня їх прийняття, якщо самим актом не встановлено інший строк набрання ним чинності, але не раніше дня прийняття, та доводяться до відома осіб, на яких поширюється дія таких актів, у встановленому Національним агентством порядку.
Акти Національного агентства оприлюднюються шляхом їх розміщення на офіційному веб-сайті Національного агентства.
Рекомендаційні роз`яснення, методичні рекомендації Національного агентства загального характеру розміщуються на офіційному веб-сайті Національного агентства не пізніше наступного робочого дня після їх затвердження.
Спірні між сторонами цієї справи правовідносин виникли 22.03.2024 внаслідок:
-          включення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2021 рік, поданої ОСОБА_1 , депутатом Львівської обласної ради, до черги декларацій, відібраних на підставі оцінки ризиків для проведення повної перевірки, у зв`язку із виявленими в ній невідповідностями за результатами логічного та арифметичного контролю;
-          здійснення автоматизованого розподілу обов`язків з проведення перевірок Національне агентство з питань запобігання корупції згідно з протоколом від 22.03.2024;  
-          призначення початку проведення повної перевірки такої декларації з 25.03.2024.
Колегією суддів досліджено, що Порядок відбору декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, для проведення повної перевірки та черговості такої перевірки на підставі оцінки ризиків був затверджений наказом Національного агентства від 07.12.2023 № 284/23 (далі - Порядок № 284/23), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08 грудня 2023 року за № 2146/41202.
Згідно з пунктом 1 Порядку № 284/23, цей Порядок визначає процедуру відбору декларацій для проведення повної перевірки уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції та черговість такої перевірки на підставі оцінки ризиків.
Водночас, апелянт стверджує, що механізм проведеного логічного та арифметичного контролю декларації Порядок № 284/23 не визначає. Також, апелянт вважає, що Порядок               № 26/21 не містить в собі норм права, які б визначали порядок проведення контролю своєчасності подання, правильності та повноти заповнення декларації та логічного та арифметичного контролю щодо декларацій
Слід звернути увагу на те, що наказом Національного агентства від 29.05.2020                       № 231/20, було затверджено Порядок автоматизованого розподілу обов`язків з проведення перевірок між уповноваженими особами Національного агентства з питань запобігання корупції, який на момент виникнення спірних правовідносин діяв у редакції зі змінами, внесеними наказ Національного агентства від 25.08.2020 № 365/20.
Наказом Національного агентства від 29.01.2021 № 26/21, було затверджено Порядок проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2021 року за № 158/35780.
Апелянт наголошує на тому, що порядок проведення щодо декларації логічного та арифметичного контролю станом на 22.03.2024 не був визначений Національним агентством, як це передбачено пунктом 5 частини першої, частиною дев`ятою статті 12, частиною третьою статті 51-1 Закону № 1700-VII. Так, порядок проведення логічного та арифметичного контролю декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування було вперше визначено з прийняттям наказу Національного агентства від 21.06.2024 № 161/24, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 25.06.2024 за № 954/42299 (далі - Порядок № 161/24). Саме цей нормативно-правовий акт, на переконання апелянта, згідно з пунктом 1 Порядку № 161/24, визначає процедуру проведення Національним агентством логічного та арифметичного контролю декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданої до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Колегія суддів наголошує на тому, що нормою, яка на момент виникнення спірних правовідносин визначала порядок проведення щодо декларацій логічного та арифметичного контролю, був саме п. 2 розділу ІІ Порядку № 26/21. До того ж, наявна в п. 1 розділу ІІ Порядку № 26/21 вказівка на те, що оцінка ризиків декларації здійснюється програмними засобами Реєстру за результатами проведеного логічного та арифметичного контролю, свідчить про наявність у відповідача відповідної компетенції та повноважень здійснювати оцінку ризиків та відбір декларацій на перевірку. 
Також, слід звернути увагу й на те, що за дорученням в.о. Голови Національного агентства від 15.12.2023 № 100/85/23, було здійснено конфігураційні налаштування модуля логічного та арифметичного контролю інформаційно-комунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування». На офіційному веб-сайті Національного агентства розміщено оголошення, що з 29.12.2023 відбір декларацій для проведення повної перевірки здійснюється за новим ризик-орієнтованим підходом.
Колегія суддів звертає увагу на приписи п. 3 Порядку № 161/24, якими визначено, що Національне агентство програмними засобами Реєстру проводить логічний та арифметичний контроль декларації, поданої до Реєстру.  Національне агентство визначає правила логічного та арифметичного контролю для оцінки ризиків декларації, які є частиною програмного коду Реєстру і не підлягають оприлюдненню та поширенню.
Отже, ЛАК здійснюється програмними засобами Реєстру за правилами, що є частиною програмного коду Реєстру і не підлягають оприлюдненню та поширенню. 
При цьому, доручення в.о. Голови Національного агентства від 15.12.2023                            № 100/85/23, яким було здійснено конфігураційні налаштування модуля логічного та арифметичного контролю інформаційно-комунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», прийняте в мажах, в порядку та спосіб, передбачений чинним законодавством, є чинним та не оскаржувалось у встановленому порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Ця норма Основного Закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що повна перевірка декларації               ОСОБА_1 з підстави, передбаченої абзацом 3 частини першої статті 51-3 Закону                   № 1700-VII, узгоджується з приписами Закону, віднесена до повноважень відповідача.
Наведені апелянтом доводи у взаємозвґязку з наявними у матеріалах справи доказами та поясненнями сторін, на переконання колегії суддів, не дають підстав стверджувати, що Національним агентством було порушено процедуру відбору декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2021 рік, поданої ОСОБА_1 , депутатом Львівської обласної ради, для проведення її повної перевірки, на підставі абзацу 3 частини першої статті 51-3 Закону                     № 1700-VII.
Щодо зазначення апелянтом про те, що він не мав умислу на зазначення у декларації за 2021 рік як недостовірних, так і неточних відомостей, слід зазначити, що в межах проведення повної перевірки та під час складання довідки за результатами її проведення Національне агентство не аналізує з`ясовані факти через призму наявності або ж відсутності в діях декларанта умислу чи мети приховати певні дані, а лише констатує розбіжність між зазначеними у декларації даними та тими, які зібрані з відповідних джерел інформації.
При цьому, Національне агентство не є органом, до повноважень якого належить встановлення наявності умислу чи вини як складової суб`єктивної сторони злочину в діях суб`єкта декларування при заповненні декларації, натомість є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику, має превентивні функції, зокрема, щодо здійснення в порядку, визначеному Законом, контролю та перевірки декларацій. 
Тож, з наведеного слідує, що НАЗК визначає лише ознаки правопорушення, а безпосередньо умисел та інші його складові встановлюють спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції.
Колегія суддів зазначає, що безпосередньо зі змісту оскаржуваної Довідки вбачається, що повну перевірку декларації позивача було проведено на підставі Закону та Порядку № 26/21, у п. 1 розділу ІІ якого вказано, що оцінка ризиків декларації здійснюється програмними засобами Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за результатами проведеного логічного та арифметичного контролю.
Доводи позивача стосовно того, що проведення логічного та арифметичного контролю, поданої ним декларації, було здійснено у відповідності до Порядку проведення логічного та арифметичного контролю декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 21.06.2024 № 161/24, а відтак, є протиправним, з огляду на те, що вказаний Порядок набув чинності вже після розпочатого щодо його декларації логічного та арифметичного контролю, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки повна перевірка поданої ОСОБА_1 щорічної декларації за 2021 рік проводилась Національним агентством на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 51-3 Закону та п. п. 2 п. 1 розділу V Порядку № 26/21, при цьому, логічний та арифметичний контроль (ЛАК) проводиться за сукупності перших трьох етапів, що визначені у п. 2 розділу ІІ Порядку                     № 26/21 щодо оцінки ризиків декларації. Хоча, Порядок № 161/24 не закріплює нових етапів, а у п. 5 лише розкриває зміст існуючих та визначених у Порядку № 26/21. Більш того, такі етапи є конфігураційними налаштуваннями модулю ЛАК та по суті і змісту відтворюють правила, які не підлягають оприлюдненню та поширенню, що безпосередньо встановлено у п. 3 Порядку № 161/24. Таким чином, Порядок № 161/24 визначає процедуру проведення Національним агентством ЛАК декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданої до Реєстру за таким же принципом, що регламентований п. 2 розділу ІІ Порядку № 26/21.
Отже, наведені положення законодавства, в своїй сукупності з фактичними обставинами спростовують, викладені позивачем у апеляційній скарзі доводи про відсутність чинного нормативно-правового акту, який би передбачав процедуру здійснення ЛАК у період з 01.09.2020 по 16.07.2024.
У даному випадку, декларація для проведення повної перевірки, яка подана ОСОБА_1 за 2021 рік, була відібрана за результатами проведення її логічного та арифметичного контролю за другим рівнем черговості, як декларація з найвищим показником рейтингу ризику декларації на дату її відбору. Показник рейтингу ризику поданої Позивачем за 2021 рік декларації, становив - 2 170. У зв`язку з тим, що подана ОСОБА_1 декларація, відібрана за другим рівнем черговості, прийняття окремого рішення про початок здійснення її повної перевірки не передбачено нормами законодавства. Такий відбір здійснюється виключно відповідно до положень Порядку № 284/23.
Як було досліджено колегією суддів, на день відбору декларація ОСОБА_1 за показником рейтингу ризику у загальному списку декларацій відібраних на повну перевірку була першою, при цьому, у контексті доводів сторони позивача, складання документу, який засвідчує формування переліку декларацій для проведення їх повної перевірки з рівнів черговості не передбачено чинним законодавством.
Відбір поданої позивачем декларації за 2021 рік забезпечено на підставі доручення
заступника Голови Національного агентства від 21.03.2024 № 100/53/24, яку у зв`язку з цим, було внесено до автоматизованої системи розподілу обов`язків з проведення перевірок та контролю між уповноваженими особами.
У подальшому, Національне агентство скерувало в персональний електронний кабінет Реєстру повідомлення від 25.03.2024, яким проінформувало ОСОБА_1 про те, що 22.03.2024 подана ним декларація за 2021 рік включена до черги декларацій, відібраних на підставі оцінки ризиків та про початок проведення її повної перевірки.
Порядок № 161/24 не встановлює нових правил здійснення ЛАК, а формалізує процедуру, яка закріплена в сукупності з іншими нормативно-правовими актами та додатково встановлює заборону поширення правил логічного та арифметичного контролю для оцінки ризиків декларації, які є частиною програмного коду Реєстру. 
Відтак, колегія суддів вважає, що факт відсутності державної реєстрації вказаного порядку на момент початку проведення повної перевірки декларації позивача, не впливає
на правомірність дій Національного агентства, позаяк сама по собі перевірка була здійснена, зокрема на підставі Порядку № 26/21, який серед іншого визначає етапи проведення оцінки ризиків декларації.
Твердження позивача про відсутність підстав для проведення повної перевірки поданої ним декларації, є помилковими та безпосередньо спростовуються змістом складеної уповноваженою особою Національного агентства Довідки № 334/24, в п. 2.2 розділу ІІ «Загальні положення» якої чітко зазначено, що підставами для проведення повної перевірки декларації Позивача є абз 3 ч. 1 ст. 51-3 Закону та п.п. 2 п. 1 розділу V Порядку № 26/21. 
Водночас, сама по собі незгода із процедурою відбору декларацій, зводиться лише до субґєктивного трактування ним норм законодавства та не може свідчити про протиправність висновків Національним агентством, що були сформовані у оскаржуваній Довідці за результатами проведення повної перевірки поданої ним декларації, складовими якої, в свою чергу є: 1) з`ясування достовірності задекларованих відомостей; 2) з`ясування точності оцінки задекларованих активів; 3) перевірка на наявність конфлікту інтересів;                     4) перевірка на наявність ознак незаконного збагачення чи необґрунтованості активі. В той час, як логічний та арифметичний контроль проводиться за сукупністю етапів, які є конфігураційними налаштуванням модулю логічного та арифметичного контролю Реєстру і по суті відтворюють правила, що не підлягають оприлюдненню та поширенню.
Так, викладені позивачем в апеляційній скарзі доводи не спростовують зазначених обставин та сформованих у оскаржуваному рішенні висновків суду першої інстанції.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про те, що твердження позивача про відсутність у Національного агентства підстав для проведення повної перевірки поданої ним декларації, є помилковими, оскільки вказані посилання безпосередньо спростовуються змістом складеної відповідачем довідки, яка є предметом оскарження в межах даного спору. Також, суд першої інстанції у мотивувальній частині рішення обґрунтовано наголосив на тому, що Національним агентством в межах спірних правовідносин дотримано встановлену законодавством процедуру проведення відповідного заходу фінансового контролю.
При цьому, встановлені Національним агентством обставини декларування позивачем недостовірних і неточних відомостей не спростовані ні викладеними                         ОСОБА_1 в позовній заяві доводами, ні долученими до неї доказами, а подана ним апеляційна скарга не містить в собі аргументів, які б по суті стосувалася сформованих у оскаржуваній довідці висновків.
Поряд з цим, колегія суддів зауважує, що під час розгляду апеляційної скарги не було встановлено причинно-наслідкового звґязку, а позивачем не було відповідно цього належним та достатнім чином обґрунтовано, що за наслідком все ж таки прийняття нового порядку проведення ЛАК, його декларація не підлягала б перевірці/не мала б такого рейтингу ризиковості чи не підпадала б під перевірку НАЗК.
У рішенні судом першої інстанції надавалася правова оцінка встановленим в ході проведення відповідачем відповідного заходу фінансового контролю обставинам, які були послідовно викладені у оскаржуваній Довідці, при цьому, як вже зазначалось вище, вказані висновки не спростовані у позовній заяві та під час розгляду даного спору по суті.
Щодо доводів сторони відповідача, які містяться у відзиві на апеляційну скаргу та про що зазначалось безпосередньо у судовому засіданні щодо невідповідності викладених в апеляційній скарзі доводів заявленому позивачем предмету та підставам позову (в частині відсутності затвердженого порядку проведення ЛАК), колегія суддів їх не приймає до уваги, позаяк, встановлено, що представник позивача під час розгляду даного спору в суді першої інстанції посилалась на відповідні процедурні порушення та яким надавалась оцінка судом першої інстанції.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
На переконання колегії суддів, сама по собі незгода позивача з результатами проведення повної перевірки його декларації, не може бути правовою підставою для скасування спірної Довідки у оскаржуваній частині, адже у спірних правовідносинах, Національне агентство реалізувало свої повноваження щодо проведення перевірки декларації ОСОБА_1 та сформувало за її результатами довідку, в якій виклало встановлені недостовірні та неточні відомості, які не спростовані позивачем під час розгляду спору по суті. 
Ураховуючи зазначене, колегія суддів за наслідком розгляду апеляційної скарги дійшла висновку про те, що викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду, яким повно та всебічно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, а рішення суду таким, що ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому є правомірним та не підлягає скасуванню.            Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції. 
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.          
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

  У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                            О.М. Ганечко 

Судді                                                                                                         В.В. Кузьменко
                                                                                                                 
   Я.М. Василенко
  
Повний текст постанови складено 04.08.2025.