ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 р. 	Справа № 440/15588/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 (ухвалене суддею Довгопол М.В.)     по справі № 440/15588/24
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                       
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся  до   суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо внесення до Реєстру застрахованих осіб відомостей про ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з січня 2004 року (з першого кварталу 2004 року) по грудень 2009 року (четвертий квартал 2009 року) (включно), як про особу, за яку сплачено внески (застраховану особу): Чорнухинським міжгосподарським лісгоспом (ЄДРПОУ 21063051) – за січень 2004 року; Чорнухинським держлісгоспом філіалом Полтавського державного лісогосподарського підприємства «Полтаваоблагроліс» (ЄДРПОУ 26434865 філія – з січня 2004 року по грудень 2009 року;  зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області   внести до Реєстру застрахованих осіб відомості про ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з січня 2004 року (з першого кварталу 2004 року) по грудень 2009 року (четвертий квартал 2009 року) (включно), як про особу, за яку сплачено внески (застраховану особу): Чорнухинським міжгосподарським лісгоспом (ЄДРПОУ 21063051) – за січень 2004 року; Чорнухинським держлісгоспом філіалом Полтавського державного лісогосподарського підприємства «Полтаваоблагроліс».
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2025   позов  задоволено.
Не погодившись із рішенням            суду першої            інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2025    та прийняти  нове рішення, яким у  задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",   Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними   в справі матеріалами.
          Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
          Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України зі зверненням /а.с. 34/, в якому просив провести перевірку щодо подання звітності до Пенсійного фонду України для вірного зарахування страхового стажу. Позивач зазначав, що можливо при поданні звітності було помилково вказано ідентифікаційний код НОМЕР_2 .
До звернення було додано: копію карти платника податку, копію паспорта, копію трудової книжки, копію відомостей про застраховану особу, копію форми ОК-5, копію відомостей з реєстру платників податку.
Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на звернення позивача листом від 08.10.2024 № 17546-15459/М-02/8-1600/24 /а.с. 35/ повідомило, що джерелом формування реєстру застрахованих осіб, який ведуть органи Пенсійного фонду, є персоніфіковані відомості про застрахованих осіб, що подаються страхувальниками у складі звітності до органів Пенсійного фонду України, органів Державної податкової служби України та інформації про сплату внесків за відповідні звітні періоди. На даний час в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявні відомості на ОСОБА_1 , подані страхувальниками з РНОКПП НОМЕР_2 , а саме: Чорнухинський міжгосподарський Лісгосп - січень 2004, Чорнухинський держагролісгосп філіал Полтавського державного лісогосподарського підприємства "Полтаваоблагроліс" з січня 2004 по грудень 2009. Відповідальність за правильність подання звітності покладено законодавством на страхувальників-роботодавців. Тому для вирішення питання внесення змін та уточнень до звітних даних за період з січня 2004 по грудень 2009 потрібно звернутись до страхувальника, або їх правонаступників. У разі припинення або зняття з обліку в фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей  Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, яке набрало законної сили.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Полтавській області щодо невнесення до реєстру застрахованих осіб відомостей за період з січня 2004 року (з першого кварталу 2004 року) по грудень 2009 року (четвертий квартал 2009 року) (включно), як про особу за яку сплачено внески (застраховану особу): Чорнухинським міжгосподарським лісгоспом (ЄДРПОУ 21063051) – за січень 2004 року; Чорнухинським держлісгоспом філіалом Полтавського державного лісогосподарського підприємства «Полтаваоблагроліс» (ЄДРПОУ 26434865 філія – з січня 2004 року по грудень 2009 року, звернувся до суду   з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що  позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки    неналежний порядок видачі або заповнення документів з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.
Суд апеляційної інстанції  погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
          Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (в подальшому  - Закон №1058-IV, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (абзац п`ятий); персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку (абзац двадцять п`ятий).
Згідно із ч. 1 ст. 21 Закону № 1058-IV, персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.
Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування;
центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; податкових органів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.
Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
 На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних Згідно із ч. 3 ст.   21 Закону № 1058-IV, персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити такі відомості:
1) умовно-постійна частина персональної електронної облікової картки: унікальний номер електронної облікової картки; серія, номер і найменування документа, що посвідчує особу; прізвище, ім`я та по батькові на момент створення електронної облікової картки; прізвище, ім`я та по батькові на поточний момент; прізвище при народженні; дата народження; місце народження; стать; адреса місця проживання; адреса, за якою здійснено реєстрацію місця проживання; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки та офіційно повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку в паспорті); унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі; громадянство; номер телефону (за згодою); відмітка про смерть;
2) частина персональної електронної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат: код згідно з ЄДРПОУ або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки та офіційно повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку в паспорті) страхувальника (платника); рік, за який внесено відомості; розмір страхового внеску за відповідний місяць; сума сплачених страхових внесків за відповідний місяць; страховий стаж; кількість відпрацьованих застрахованою особою календарних днів (годин) за відповідний місяць; ознака особливих умов праці, що дають право на пільги в системі пенсійного забезпечення; сума заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць;
3) частина персональної електронної облікової картки, яка відображає виплату за рахунок коштів Пенсійного фонду пенсії застрахованій особі за місяцями: номер електронної пенсійної справи; номер архівної електронної пенсійної справи в електронному архіві пенсійних справ; дата, з якої призначено пенсію; поточний місяць нарахування (перерахунку, індексації) пенсії; сума періодів страхового стажу; коефіцієнт страхового стажу; коефіцієнт заробітної плати (доходу, грошового забезпечення); заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для обчислення, перерахунку, індексації пенсії на поточний момент; поточний розмір пенсії для виплати; відомості про членів сім`ї, які перебувають на утриманні застрахованої особи, та її дітей; інформація про уповноважену особу, яка одержала звернення про призначення (перерахунок) пенсії;
4) частина персональної електронної облікової картки, яка відображає участь застрахованої особи в накопичувальній системі пенсійного страхування, стан накопичувального пенсійного рахунку застрахованої особи або здійснення виплат її спадкоємцям за рахунок коштів, що обліковуються на такому рахунку, а також відомості про стан індивідуального пенсійного рахунку застрахованої особи в недержавному пенсійному фонді - суб`єкті другого рівня системи пенсійного забезпечення та здійснення їй пенсійних виплат: сума заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) учасника накопичувальної пенсійної системи, з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць; сума страхових внесків, сплачена до накопичувальної системи пенсійного страхування за останній звітний рік; дата перерахування страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування; кількість одиниць пенсійних активів застрахованої особи в накопичувальній системі пенсійного страхування; загальна сума коштів застрахованої особи в накопичувальній системі пенсійного страхування; реквізити обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення, з яким укладено пенсійний контракт, реквізити адміністратора і зберігача такого фонду; сума коштів, що обліковується на індивідуальному пенсійному рахунку застрахованої особи в недержавному пенсійному фонді - суб`єкті другого рівня системи пенсійного забезпечення; сума одноразової виплати, сплаченої відповідно до статті 56 цього Закону застрахованій особі в накопичувальній системі пенсійного страхування або її спадкоємцю, дата такої виплати; реквізити страхової організації, з якою укладено договір страхування довічної пенсії (у разі укладення); дата укладення договору страхування довічної пенсії та розмір страхової виплати за цим договором (у разі укладення); сума коштів, перерахована з накопичувальної системи пенсійного страхування страховій організації, обраній застрахованою особою, для оплати договору страхування довічної пенсії, дата її перерахування; 
5) частина персональної електронної облікової картки, яка відображає звернення застрахованої особи, надання інформації про застраховану особу та інші відомості щодо реалізації прав застрахованої особи у системі пенсійного забезпечення.
Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону № 1058-IV, персоніфіковані відомості, внесені до персональної електронної облікової картки застрахованої особи, зберігаються в Пенсійному фонді протягом усього життя цієї особи, а після її смерті - протягом 75 років на паперових носіях та/або в електронній формі за наявності засобів, що гарантують ідентичність паперової та електронної форм документа.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону № 1058-IV, відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду серед іншого для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.  24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно із п. п. 1, 3, 7, 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010   № 2464-VI (в подальшому - Закон № 2464-VI), Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб (пункт 1); застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок (пункт 3); Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом (пункт 7); страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок (пункт 10).
Відповідно до ст. 14-1   Закону № 2464-VI,  визначено, що Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані, зокрема, забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру.
Згідно із ч. 1, 2 абз. 2 ч.  3  ст. 16 Закону № 2464-VI,  Державний реєстр створюється для забезпечення: ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації; накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб.
Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 20 Закону № 2464-VI,   Реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону. Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно із ч. 6 ст. 20 Закону № 2464-VI, зміни та уточнення вносяться до відомостей реєстру застрахованих осіб у порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Зміна до відомостей про прізвище, ім`я та по батькові особи на поточний момент, реєстраційний номер облікової картки платника податків, дату народження, місце народження, стать, громадянство, освіту, серію (за наявності) та номер паспорта громадянина України, номер телефону, адресу місця проживання, а також до відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини другої цієї статті, може вноситися за заявою застрахованої особи в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) (в подальшому – Положення № 10-1), та відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (в подальшому - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.
 Пунктом 4 розділу І «Загальні положення» Положення № 10-1, Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.
Реєстр застрахованих осіб забезпечує: облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та облік виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 5 розділу І «Загальні положення» Положення № 10-1).
Згідно із пунктом 1 розділу IV «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них» Положення № 10-1 Реєстр застрахованих осіб складається з облікових карток, які включають дані, визначені частиною 3 статті 20 Закону та частиною 3 статті 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до пункту 2 розділу IV «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них» Положення № 10-1 до облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема: персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків, про трудовий та страховий стаж, особливі умови праці, які дають право на пільги в пенсійному забезпеченні та із загальнообов`язкового державного соціального страхування, період, який відповідно до законодавства зараховується до страхового стажу без сплати страхових внесків, кількість календарних днів перебування у трудових та цивільно-правових відносинах, проходження служби за відповідний місяць, що подаються страхувальниками у складі звітності; відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомога та компенсація, на які нараховано і з яких сплачено страхові внески), що подаються роботодавцями, - підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства; періоди страхового стажу на основі сплати страхових внесків та єдиного внеску системи обліку сплати страхових внесків.
Пунктом 3 розділу IV «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них» Положення № 10-1 визначено, що відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
У разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником (абзац перший пункту 4 розділу IV «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них» Положення № 10-1).
Згідно із абз. 2, 3  п.  4 розд. IV «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них» Положення № 10-1, у разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили. Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.
Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування ведеться, зокрема, з метою накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру. 
Судовим розглядом  встановлено, що у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )  відсутні відомості про нарахування та сплату страхових внесків за січень - вересень 2004 року, 2005 - 2009 р.р., що підтверджується формою ОК-5 щодо позивача.
Проте, відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору  станом на 03.07.2024,   ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) нараховувалася та виплачувалася заробітна плата у 1 кварталі 2004 року -  Колективним підприємством Чорнухинський міжгосподарський лісгосп (код 21063051), а також протягом 1 - 4 кварталу 2004 року, 1 кварталу 2006 року - 4 кварталу 2009 року  - Чорнухинським агролісництвом філією Державного підприємства "Полтавське державне лісогосподарське підприємство "Полтаваоблагроліс" (код 26434865).
Згідно із трудової книжки позивача НОМЕР_3 ,      ОСОБА_1 20.09.2002 був прийнятий на посаду лісника у Чорнухинський міжгосподарський лісгосп, 14.01.2004 - звільнений з посади лісника у зв`язку з переводом в Чорнухинський держагролісгосп, 15.01.2004 - прийнятий на посаду лісника в Чорнухинський держагролісгосп, 27.11.2013 звільнений з посади лісника за п. 7 ст. 40 КЗпП України, 28.03.2014 - поновлений на попередній роботі.
Отже, з 01.01.2004 по 14.01.2004 позивач  працював  у Чорнухинському міжгосподарському лісгоспі, а з 15.01.2004 по 31.12.2009 і надалі - у Чорнухинському агролісництві філії Державного підприємства "Полтавське державне лісогосподарське підприємство "Полтаваоблагроліс", отримував заробітну плату, з якої мали сплачуватися страхові внески, а відтак мав статус застрахованої особи.
Відповідачем у листі  від 08.10.2024 № 17546-15459/М-02/8-1600/24 зазначено, що на даний час в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявні відомості на ОСОБА_1 , подані страхувальниками з РНОКПП НОМЕР_2 , а саме: Чорнухинський міжгосподарський Лісгосп - січень 2004, Чорнухинський держагролісгосп філіал Полтавського державного лісогосподарського підприємства "Полтаваоблагроліс" з січня 2004 по грудень 2009 року. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що страхувальниками Чорнухинським міжгосподарським Лісгоспом за січень 2004 року  та  Чорнухинським держагролісгоспом філіал Полтавського державного лісогосподарського підприємства "Полтаваоблагроліс" з січня 2004 по грудень 2009 року подавалася звітність щодо позивача, але з помилковим зазначенням РНОКПП (замість правильного номеру облікової картки - НОМЕР_1 відомості подано за номером облікової картки - НОМЕР_2 ), що визнається відповідачем, у зв`язку з чим, внаслідок невнесення відповідних відомостей на виконання роботодавцями обов`язку по сплаті страхових внесків у систему реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, позивач позбавлений соціальної захищеності та стажу за час роботи у вищезгаданий період.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Колективне підприємство Чорнухинський міжгосподарський лісгосп (ідентифікаційний код 21063051) припинено, державну реєстрацію припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом проведено 13.03.2007.
Чорнухинський держагролісгосп філіал Полтавського державного лісогосподарського підприємства "Полтаваоблагроліс" (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 26434865) згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є зареєстрованим, однак за змістом листа Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 08.10.2024 № 17546-15459/М-02/8-1600/24 знято з обліку 26.11.2014, у зв`язку з чим   подання змін та уточнень до звітності в частині позивача вказаними роботодавцями є неможливим.
Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що   Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області протиправно  відмовлено позивачеві у приведенні у відповідність відомостей Державного реєстру щодо страхового стажу у зв`язку з опискою, допущеною страхувальниками під час подання звітності,  у зв`язку з чим належним та ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача щодо внесення змін до відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, шляхом внесення відповідних відомостей щодо позивача за спірний період, оскільки  обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або неповну сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.
Таким чином, із урахуванням вищевикладеного суд апеляційної інстанції вважає, що  позивач не повинен відповідати за неналежне виконання роботодавцем - страхувальником свого обов`язку щодо сплати страхових внесків, відтак наявність заборгованості роботодавця по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу такої особи періодів її роботи. Вказаний висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 17.07.2019 у справі № 144/669/17, від 20.03.2019 у справі № 688/947/17, від 27.05.2021 у справі № 343/659/17.
Наявність у системі персоніфікованого обліку (Реєстрі застрахованих осіб) відомостей про періоди трудової діяльності застрахованих осіб у подальшому є підставою для призначення/перерахунку та здійснення пенсійних виплат. У свою чергу, відсутність у Реєстрі відповідної інформації призводить до порушення права застрахованої особи на одержання виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Таким чином, неналежний порядок видачі або заповнення документів з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.
Одночасно суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем не заперечується, що у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявні відомості на ОСОБА_1 , подані страхувальниками Чорнухинський міжгосподарський Лісгосп - січень 2004, Чорнухинський держагролісгосп філіал Полтавського державного лісогосподарського підприємства "Полтаваоблагроліс" з січня 2004 по грудень 2009 року, однак з помилковим зазначенням РНОКПП НОМЕР_2 , що підтверджено у листі від 08.10.2024 № 17546-15459/М-02/8-1600/24 /а.с. 35/. При цьому  відповідачем зазначено, що Чорнухинським міжгосподарським Лісгоспом внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування сплачено по 30.04.2004, Чорнухинським агролісництвом філією державного лісогосподарського підприємства  -  "Полтаваоблагроліс" - по 30.04.2014.
Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо     бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо внесення до Реєстру застрахованих осіб відомостей про ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з січня 2004 року (з першого кварталу 2004 року) по грудень 2009 року (четвертий квартал 2009 року) (включно), як про особу, за яку сплачено внески (застраховану особу): Колективним підприємством Чорнухинський міжгосподарський лісгосп (ЄДРПОУ 21063051) – за січень 2004 року; Чорнухинським держагролісгоспом філіалом Полтавського державного лісогосподарського підприємства «Полтаваоблагроліс» (ЄДРПОУ 26434865 філія – з січня 2004 року по грудень 2009 року є протиправною, а належним способом захисту прав позивача є    зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області  внести до Реєстру застрахованих осіб відомості про ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з січня 2004 року (з першого кварталу 2004 року) по грудень 2009 року (четвертий квартал 2009 року) (включно), як про особу, за яку сплачено внески (застраховану особу):  Колективним підприємством Чорнухинський міжгосподарський лісгосп (ЄДРПОУ 21063051) – за січень 2004 року; Чорнухинським держагролісгоспом філіалом Полтавського державного лісогосподарського підприємства «Полтаваоблагроліс» (ЄДРПОУ 26434865 філія) – з січня 2004 року по грудень 2009 року.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги апеляційної скарги відповідача не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі       Руїс Торіха проти Іспанії  (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної  інстанції  вважає, що ключові аргументи апеляційної  скарги отримали достатню оцінку. 
Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням    вимог матеріального та процесуального права.
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Відповідно до    ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а    рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням    норм матеріального і процесуального права.
          Керуючись ст. ст.         243,         308,         311,         316,         322,         325,         326,         328,         329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -  

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 по справі № 440/15588/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена у касаційному порядку  до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін