ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/1437/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів:                    Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року (суддя Чернова Ж.М.) в справі № 280/1437/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - ГУ ПФУ в Запорізькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФУ в Хмельницькій області) про:
визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області №923040814939 від 30 січня 2025 року;
зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 16 січня 2025 року №08-02/22 – з 01 січня 2021 року, від 16 січня.2025 року №08-02/23 - з 01 січня 2022 року, від 16 січня 2025 року №08-02/24 – з 01 січня 2023 року, від 16 січня 2025 року №08-02/25 – з 01 січня 2024 року, і виплатити заборгованість за цей період з урахуванням раніше проведених виплат.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №923040814939 від 30 січня 2025 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 16.01.2025 №08-02/22, за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 16.01.2025 №08-02/23, за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 16.01.2025 №08-02/24, за період з 01.01.2024 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 16.01.2025 №08-02/25.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 виплату перерахованого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 16.01.2025 №08-02/22, за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 16.01.2025 №08-02/23, за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 16.01.2025 №08-02/24, за період з 01.01.2024 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 16.01.2025 №08-02/25, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
В апеляційних скаргах відповідачі просять скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вказує, що питання проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці може бути розглянуто тільки у разі збільшення розміру суддівської винагороди, а після 18 лютого 2020 року (дата винесення Рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020) не приймались нормативно-правові акти щодо зміни розміру суддівської винагороди.
Відповідно до законів про Державний бюджет на 2021-2024 роки прожитковий мінімум для працездатних осіб, з якого встановлюється базовий розмір посадового окладу судді, не змінився, тому відсутні підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача.
ГУ ПФУ в Хмельницькій області додатково зауважив про пропуск позивачем строку звернення до суду.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд доходить висновку, що апеляційні скарги мають бути задоволені з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує щомісячне довічне грошового утримання судді у відставці.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі №280/4706/24, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2025 року, зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області направити ОСОБА_1 та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2021 - виходячи з базового посадового окладу судці місцевого суду, визначеного на підставі ч.2 ст.130 Конституції України, ч.3 ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абз.4 ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік", з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн. 
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області направити ОСОБА_1 та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2022 - виходячи з базового посадового окладу судці місцевого суду, визначеного на підставі ч.2 ст.130 Конституції України, ч.3 ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абз.4 ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік", з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481,00 грн.
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області направити ОСОБА_1 та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2023 - виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі ч.2 ст.130 Конституції України, ч.3 ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абз.4 ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік", з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн.
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області направити ОСОБА_1 та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024 - виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі ч.2 ст.130 Конституції України, ч.3 ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абз.4 ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік”, з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.
16.01.2025 на виконання рішення суду у справі №280/4706/24 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області видало та направило до позивача та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розрахованого на підставі прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірах: 2270 грн (станом на 01 січня 2021 року), 2481 грн (станом на 01 січня 2022 року), 2684 грн (станом на 01 січня 2023 року), 3028 грн (станом на 01 січня 2024 року).
Звернувшись до територіального управління Головного Пенсійного фонду України із заявою про здійснення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання на підставі виданих ТУ ДСА України в Запорізькій області довідок, позивач отримала рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №923040814939 від 30 січня 2025 року, прийняте за принципом екстериторіальності, про відмову у перерахунку пенсії. Зазначено, що відповідно до частини 4 статті 142 Закону України “Про судоустрій та статус суддів” перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання здійснюється у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Відповідно до частини 3 статті 135 Закону №1402 базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Статтею 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2021 рік”, “Про Державний бюджет України на 2022 рік”, “Про Державний бюджет України на 2023 рік”, “Про Державний бюджет України на 2024 рік” встановлено у 2021, 2022, 2023, 2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення розміру посадового окладу судді з 1 січня – 2102,00 грн. Отже, базовий розмір посадового окладу судді місцевого та апеляційного суду з 01.01.2020 не змінювався. Підстави для проведення перерахунку відсутні.
Врахувавши правові висновки Верховного Суду, викладені у подібних правовідносинах, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці на підставі зазначених довідок.
З огляду на обставини того, що розгляд заяви позивача здійснювався саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, суд першої інстанції вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 16.01.2025 №08-02/22, від 16.01.2025 №08-02/23, від 16.01.2025 №08-02/24, від 16.01.2025 №08-02/25 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задоволенню не підлягають.
З метою повного та всебічного захисту прав позивача та остаточного вирішення спору між сторонами суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити, з урахуванням раніше виплачених сум, позивачу перераховане щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі, нарахованому на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 16.01.2025 №08-02/22, від 16.01.2025 №08-02/23, від 16.01.2025 №08-02/24, від 16.01.2025 №08-02/25, починаючи з 01 січня відповідного календарного року, адже саме на обліку у вказаного територіального пенсійного органу перебуває позивач.
Суд визнає приведені висновки  помилковими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є суддею у відставці, отримує щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області.
Позивачем подано до ГУ ПФУ в Запорізькій області заяву про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідок Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі – ТУ ДСА) від 16 січня 2025 року №№08-02/22, 08-02/23, 08-02/24, 08-02/25.
Рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області №923040814939 від 30 січня 2025 року, яким заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності, відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці через відсутність факту зміну розміру складових суддівської винагороди. У рішенні вказано, що за положеннями статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» базовий розмір посадового окладу судді встановлюється в залежності від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлюється на 1 січня календарного року. Починаючи з січня 2021 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2102,00 грн.
Спірним в цій справі є як питання права позивача на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та компенсації втрати грошових доходів.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ (далі – Закон № 1402-VІІІ). 
За положеннями статті 4 Закону № 1402-VІІІ судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Частиною третьої статті 142 Закону № 1402-VІІІ встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (частина четверта статті 142 Закону № 1402-VІІІ).
Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, регулюється розділом IV Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09 лютого 2023 року № 7-2) (далі - Порядок № 3-1).
Згідно з пунктом 1 розділу IV Порядку № 3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України №1402-VIII, частини другої статті 27 Закону України «Про Конституційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.
Про наявність правових підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання (зміну розміру складових суддівської винагороди працюючого судді, винагороди працюючого судді Конституційного Суду України) Пенсійний фонд України повідомляється Конституційним Судом України, Верховним Судом, Вищим судом з питань інтелектуальної власності, Вищим антикорупційним судом - щодо суддів цих судів, Державною судовою адміністрацією України - щодо суддів місцевих та апеляційних судів, судів, що перебувають в процесі ліквідації, у місячний строк з дня виникнення таких підстав.
Відповідно до пунктів 3, 4 розділу IV Порядку № 3-1 органи, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, протягом 5 робочих днів з дня надходження інформації Пенсійного фонду України складають списки за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку та подають їх відповідним судам, ліквідаційним комісіям, що здійснюють заходи із ліквідації відповідних судів, або територіальним органам Державної судової адміністрації України (далі - відповідні органи).
На підставі списків відповідні органи видають довідки про суддівську винагороду працюючого судді/довідки про винагороду працюючого судді Конституційного Суду України за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди/винагороди судді Конституційного Суду України, що враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, для кожного судді, зазначеного в списку.
Відповідні органи можуть звертатись до органів, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, із запитами щодо отримання додаткових відомостей, необхідних їм для видачі довідки про суддівську винагороду/довідки про винагороду судді Конституційного Суду України.
За положеннями пунктів 5 та 6 розділу IV Порядку № 3-1 довідки про суддівську винагороду/довідки про винагороду судді Конституційного Суду України надсилаються відповідними органами органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, який надав список, та судді у відставці (судді Конституційного Суду України), щодо якого видана довідка, у місячний строк з дня надходження списку.
Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду/довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України.
Звернення судді за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання здійснюється шляхом подання до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці/довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, в тому числі через вебпортал або засобами Порталу Дія з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), або надсилання поштою.
Заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання приймається органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, за наявності в судді всіх необхідних документів та оформляється відповідно до вимог розділу III цього Порядку.
Днем звернення за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду/довідки про винагороду судді Конституційного Суду України.
У разі надсилання заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання і документів для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання поштою днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення цієї заяви (у разі подання заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації цієї заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія разом із сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення тексту документа та його реквізитів).
Отже, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється або на підставі списків, згідно з якими відповідні органи видають довідки про суддівську винагороду працюючого судді/довідки про винагороду працюючого судді Конституційного Суду України за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди/винагороди судді Конституційного Суду України, що враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, для кожного судді, зазначеного в списку, або за зверненням судді у відставці шляхом подання до пенсійного органу заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці, видану компетентним органом.
Судом встановлено, що позивачем надано до органу Пенсійного фонду довідки про розмір суддівської винагороди ТУ ДСА в Запорізькій області від 16 січня 2025 року №№08-02/22, 08-02/23, 08-02/24, 08-02/25, у якій зазначено розмір суддівської винагороди станом на 01 січня відповідного року. 
ГУ ПФУ в Хмельницькій області відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивачу, вказуючи на необґрунтованість розміру посадового окладі судді, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного року.
Частиною першої статті 135 Закону № 1402-VІІІ передбачено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (частина друга статті 135 Закону № 1402-VІІІ).
Базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 1 частини третьої статті 135 Закону № 1402-VІІІ).
До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб (пункт 2 частини четвертої статті 135 Закону № 1402-VІІІ).
Розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб щорічно встановлювались: 
- у 2021 році статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-IX установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для: працездатних осіб з 1 січня у розмірі 2270 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, з 1 січня - 2102 гривні;
- у 2022 році статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 № 1928-IX установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для: працездатних осіб з 1 січня - 2481 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, з 1 січня - 2102 гривні;
- у 2023 році статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 році № 2710-IX установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для: працездатних осіб - 2684 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні;
- у 2024 році статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»  від 09 листопада 2023 року № 3460-IX установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для: працездатних осіб - 3028 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні;
- у 2025 році статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19 листопада 2024 року №4059-IX установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для: працездатних осіб - 3028 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-XIV (далі - Закон № 966-XIV) прожитковий мінімум – це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. 
Прожитковий мінімум застосовується для формування Державного бюджету України та місцевих бюджетів (абзац сьомий частини першої статті 2 Закону № 966-XIV).
Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України після проведення науково-громадської експертизи сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг. Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік (стаття 4 Закону № 966-XIV).
Повноваження та види розпорядників бюджетних коштів визначені статтею 22 Бюджетного кодексу України (далі - БК України), відповідно до частини першої якої за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно: за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, Державна судова адміністрація України, інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників (пункт 1 частини другої статті 22 БК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 22 БК України головний розпорядник бюджетних коштів, зокрема, отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань (пункт 3); затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством (пункт 4).
Частиною першою статті 23 БК України встановлено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.
Відтак, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, напряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі № 966-XIV, і в цьому ж законі закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення відносно яких визначається прожитковий мінімум. 
Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом № 966-XIV.
Касаційним адміністративним судом у складі Верховним Судом, зокрема, у постановах від 02 червня 2023 року у справі № 400/4904/21, від 13 липня 2023 року у справі № 280/1233/22, від 24 липня 2023 року у справі № 280/9563/21, від 25 липня 2023 року у справі № 120/2006/22-а, від 26 липня 2023 року у справі № 240/2978/22, від 27 липня 2023 року у справі № 240/3795/22, від 15 серпня 2023 року у справі № 20/19262/21-а та інших сформульовано висновок, за яким Законом № 1402-VIII, який є спеціальним для спірних правовідносин,  закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Законами про державний бюджет на відповідні роки фактично змінено складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України і частиною третьою статті 135 Закону № 1402-VIII.
Верховним Судом зауважено, що заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 відповідного року, на іншу розрахункову величину, яка Законом № 1402-VIII не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді), є неправомірною та, відповідно, про неправильність визначення розрахункової величини посадового окладу позивача, відмінної від тієї, що визначена спеціальним законом. 
Висновок суду першої інстанції в цій справі відповідає правовим висновкам Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у цій категорії справ
Разом з тим, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2025 року у справі №240/9028/24 наведені висновки визнані неправильними.
Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків:
«Безсумнівно, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі № 966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.
Водночас законодавець починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.
Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.
(...)
Отже, Велика Палата Верховного Суду має відступати від попередніх висновків Верховного Суду чи конкретизувати їх за наявності для цього належної підстави. Так, вона може повністю відмовитися від певного висновку на користь іншого або конкретизувати попередній висновок, застосувавши відповідні способи тлумачення юридичних норм. З метою забезпечення єдності та сталості судової практики причинами для відступу від висловленого раніше висновку можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту, через які застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку суспільних відносин у певній сфері або їх правового регулювання.
З огляду на викладене та з метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі № 280/1233/22 та 21 березня 2024 року у справі № 620/4971/23, і зазначає про те, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.».
Враховуючи приведений висновок Великої Палати Верховного Суду, суд відступає від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, який викладений в раніше ухвалених судових рішеннях у складі цієї колегії суддів, та скасовує рішення суду першої інстанції, ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції  неправильно застосовано норми матеріального права,  що є підставою  для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.
Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження,  судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року в справі №280/1437/25 задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року в справі №280/1437/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії  скасувати.
Ухвалити в справі №280/1437/25 нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 13 серпня 2025 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 13 серпня 2025 року.  
   
    Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов