Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/4809/460/25                 Головуючий у суді І інстанції: Бондаренко В.В.
Категорія: ст.130 КУпАП         Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.07.2025 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду                                         Бондарчук Р.А., 
з участю:
особи, яка притягнута до відповідальності -                                  ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 червня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії, громадянина України. З повною загальною середньою освітою, розлучений, на утриманні 1 неповнолітня дитина 2010 року народження, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 
ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Згідно постанови суду 01.06.2025 року о 13 год. 33хв. на автомобільній дорозі 0120102 м. Бобринець-Витязівка-Федіївка Кропивницького району Кіровоградської області (3км) ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем ЗАЗ SENS державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, пройшов огляд на місці зупинки шляхом продуття газоаналізатора Drager Alcotest 6820, результат якого склав 2,57%о, з яким не погодився, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що на відео запису поліцейських наданих до протоколу DVD диском відсутній належний та допустимий доказ керування ТЗ.
А тому, постанова поліцейського не законна, але через не обізнаністю своїх прав з вини інспектора поліції ОСОБА_2 він оплатив штраф.
Вказує на те, що як у протоколі серія ЕПР1 № 348105 від 01.06.2025 року так і оскаржуваній постанові суду першої інстанції від 23.06.2025 року справа № 383/726/25 не вказано взагалі явних ознак алкогольного сп`яніння, бо вони не встановлювалися поліцейськими на місці події.
На місці події поліцейський озвучив на відео запис лише те, що чув запах алкоголю із салону ТЗ, та провокували його на визнання керування ТЗ та прокували на проходження чи відмови огляду на стан алкогольного сп`яніння заради показників у їх роботі.
01.06.2025 року алкогольні напої він не вживав, на відео запису 01.06.2025 року він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, - запаху алкоголю з порожнини роти, і порушення координації мови та рухів у ньогостоном на 01.06.2025 року не було.
А тому, примушування працівниками поліції до проходження медичного огляду на стан сп`яніння не у визначений вказаними статтями спосіб є прямим втручанням в особисте життя.
В результаті тесту N° 545 від 01.06.2025 року о 13 год. 36 хв. Алкотестеру Драгер 6820 - 2,57 проміле в гр. 11 протоколу серія ЕПР1 № 348105 від 01.06.2025 року не вказаний, тобто не долучався, і з таким результатом він не згоден, просив провести до найближчого медичного закладу для проходження медичного огляду для встановлення мого стану на алкогольне сп`яніння на що поліцейськими мені було безпідставно відмовлено.
Зазначає, що згідно відео запису поліцейським нагрудної боді-камери він продував Алкотестер Драгер 6820 01.06.2025 року о 13 год. 44 хв., результат якого склав 2,57 проміле, даних такого результату за часом у матеріалах справи відсутні.
Вину в порушенні п.2.5 чи п.2.9 а ГІДР, за що передбачена відповідальність він не визнав та не визнає.
Правопорушення відносно його за протоколом поліцейськими були надумані заради показників в роботі за зміну чергування, та можливого отримання хабара, якого поліцейські не отримали за наслідком чого було складений протокол.
А тому, протокол про адміністративне правопорушення відносно мене за ч.1 ст. 130 КУпАП, не може бути належним та допустимим доказом по справі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції – залишити без змін, з таких підстав.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015  № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Відповідно до ст. 266 КУпАП, водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

При цьому, вина  ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕП1 № 348105, яким підтверджується, що саме 01.06.2025 року о 13 год. 33хв. на автомобільній дорозі 0120102 м. Бобринець-Витязівка-Федіївка Кропивницького району Кіровоградської області (3км) мало місце правопорушення, яке ставиться в вину  ОСОБА_1 ;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4867446 від 01.06.2025 року, якою на  ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.5 ст.121 КУпАП, та копією постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4867715 від 01.06.2025 року, якою на  ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП;
- копією посвідчення водія ОСОБА_1 ;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до,якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820. Результат склав 2,57‰;
- тестуванням на алкоголь № 545 від 01.06.2025 року, здійсненим приладом Alcotest 6820. Результат склав 2,57‰;
- копією свідоцтво про перевірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, відповідно до якого газоаналізатор Alcotest 6820, яким проводився огляд;
- поясненнями ОСОБА_1 наданими у суді першої інстанції відповідно до яких останній пояснив, що 01.06.2025 року в післяобідній час по автомобільній дорозі Бобринець-Витязівка-Федіївка керував автомобілем ЗАЗ SENS, який належить його сину, та був зупинений поліцейським через те, що не горів лівий задній габарит та не був пристебнутий ременем безпеки. На даний час сплатив штрафи за вказані порушення. Після зупинки він за пропозицією поліцейського пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки продув алкотестер, з результатом якого не погодився. Після чого, на пропозицію пройти огляд в лікарні відмовився. Відеозапис з місця події переривається. Час огляду в чеку на тестування не збігається з часом огляду, що зафіксований на відеозаписі з бодікамери.
- відеозаписами на DVD-R диску, на яких зафіксовано, як транспортний засіб зупиняється на узбіччі проїзної частини, та на ньому горять стопові вогні. Тобто, зафіксована його зупинка працівниками поліції. Після зупинки встановлено особу водія ОСОБА_1 . Виявивши ознаки алкогольного сп`яніння працівники поліції запропонували йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння. В той же час на відеозаписі зафіксовано явні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 (не чітка хода, млява мова). Також, на відеозаписі містяться пояснення ОСОБА_1 про те. що він на передодні вживав алкоголь. На вказану пропозицію ОСОБА_1 вирішив «домовитись» з працівниками поліції, подаючи відповідні жести працівникам поліції та пропонуючи неправомірну вигоду. Згодом ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду склав 2,57‰. Після огляду ОСОБА_1 не погодився з результатом, мотивуючи це тим, що після того, як вони проїдуть до лікарні в лікарні алкотестер покаже менший результат огляду, однак згодом в ході спілкування з працівниками поліції останні пояснив, що результат огляд склав 2,57‰, в закладі охорони здоров`я все одно результат буде більшим за допустиму норму. Короенський пояснив, що нікуди не їдемо. Також, на відеозаписі міститься пояснення ОСОБА_1 в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до яких останній повідомляє, що керував транспортним засобом. 
Апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях  ОСОБА_1 порушень вимог 2.5 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.
Доводи апеляції про відсутність доказів у справі про адміністративне правопорушення, є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
А тому, факт порушення п. 2.5 ПДР - є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та наступає незалежно від того чи особа перебували в стані сп`яніння чи ні, оскільки законодавцем чітко передбачено імперативний обов`язок водія проходження відповідного огляду. 
В матеріалах справи наявні докази, які підтверджують факт керування 
 ОСОБА_1 транспортним засобом ЗАЗ SENS державний номерний знак НОМЕР_1 , факт проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу результат якого склав 2,57‰, не погодився з результатом огляду, а також факт відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в умовах закладу охорони здоров`я. 
А тому, вказані дії  ОСОБА_1 утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
При цьому, факт наявності явних ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 зафіксований на відеозаписах наявного в матеріалах справи. 

Також, в матеріалах справи наявний відеозапис на підставі якого можливо перевірити, дії працівників поліції на правомірність та відповідність вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції.
Перевіркою інформації, яка зафіксована на диску відеозапису апеляційним судом не було встановлено жодних порушень дій працівників поліції. Порушення порядку огляду також не було встановлено. 
Враховуючи те, що на відеозаписі повно та чітко зафіксовано порядок огляду ОСОБА_1 апеляційний суд не має сумнівів стосовно обставин правопорушення викладених у протоколі.

Що стосується доводів про відсутність факту керування транспортним засобом, а також те, що транспортним засобом керувала інша особа, необхідно зазначити наступне. 
Так в матеріалах справи наявний відеозапис на яких зафіксовано, як транспортний засіб зупиняється на узбіччі проїзної частини, та на ньому горять стопові вогні.
На відеозаписі чітко зафіксовано пояснення ОСОБА_1 про те, що він дійсно керував транспортним засобом. 
Більш того, в суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснив те, що він був зупинений поліцейським через те, що не горів лівий задній габарит та не був пристебнутий ременем безпеки.
Разом з тим в матеріалах справи наявна копія постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4867446 від 01.06.2025 року, якою на  ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.5 ст.121 КУпАП, та копією постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4867715 від 01.06.2025 року, якою на  ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП.
Згідно пояснень  ОСОБА_1 в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі вказані постанови ним виконані - сплатив штрафи.
Тож, визнання водієм ОСОБА_1 порушення за ч.1 ст.121, ч.5 ст.121 КУпАП, вказане унеможливлює встановлення відсутності факту керування за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
З огляду на викладене доводи про відсутність факту керування транспортним засобом, є такі, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються наявними доказами в матеріалах справи та надані з метою уникнення адміністративної відповідальності. 

Крім того не можуть бути враховані доводи про те, що працівники поліції якимось чином спонукали ОСОБА_1 для надання пояснення стосовно себе, оскільки як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 добровільно, без будь-якого примусу з боку працівників поліції скористався своїм правом передбаченим ст. 268 КУпАП (давати пояснення) в ході розгляду справу за ч.1 ст.121, ч.5 ст.121 КУпАП також повідом про керування ним транспортним засобом. 

Доводи про те, що працівники поліції (екіпаж патрульної поліції) бажали отримати від ОСОБА_1 неправомірну вигоду є такими, що не найшли своє підтвердження та спростовується наявним відеозаписом в матеріалах справи відповідально до якого ОСОБА_1 вирішив «домовитись» з працівниками поліції, подаючи відповідні жести працівникам поліції та пропонуючи неправомірну вигоду. В той же час працівники поліції жодним чином не реагували на провокацію з боку ОСОБА_1 . Також відеозапис не містить жодних дій з боку працівників поліції щодо намагання одержання неправомірної вигоди від водія ОСОБА_1 .. 

Також доводи про те, що наполягав на проведенні огляду в закладі охорони здоров`я, є такими, що не знайшли своє підтвердження та спростовується відеозаписом наявним в матеріалах справи відповідно до якого після огляду ОСОБА_1 не погодився з результатом, мотивуючи це тим, що після того, як вони проїдуть до лікарні в лікарні алкотестер покаже менший результат огляду, однак згодом в ході спілкування з працівниками поліції останні пояснив, що результат огляд склав 2,57‰, в закладі охорони здоров`я все одно результат буде більшим за допустиму норму. Та пояснив, що нікуди не їдемо.

Що стосується доводів про визнання відеозаписів неналежними доказами, необхідно зазначити наступне.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Наявний у справі диск відеозапису є належними та допустимими доказами. Докази на підтвердження протилежного, в матеріалах справи відсутні.
Необхідно зазначити про те, що  ОСОБА_1 не оспорюють дійсність даних зафіксовані на відеозаписі. 
А тому, враховуючи те, що інформація яка міститься на відеозаписі не оспорюється жодними учасниками справи ні в суді першої та апеляційної інстанції, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що докази, які містяться на диску є достатніми та необхідними для встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 
       Також, не можуть бути враховані доводи апелянта про розбіжність в часі, який зазначено на роздруківці чеку приладу «Драгер» та в часі проведення продуття приладу відеозаписах. Розходження в часі апеляційний суд розцінює, як технічний збій в роботі електроприладів, пов`язаний з похибкою після розрядки акумуляторів приладу. При цьому, розбіжність у часі вказаному в чеку приладу «Драгер`та часі, що міститься на записі не може бути підставою для скасування постанови суду, оскільки це логічно пояснюється технічними особливостями роботу пристрою, настройками часу в приладах, які можуть не співпадати з точним часом у зв`язку з некоректною роботою акумуляторної батареї, у разі розряджання якої збивається дата.

       Доводи про невідповідність дій працівника поліції вимогам КУпАП не можуть бути враховано, оскільки перевіркою матеріалів справи встановлено, що матеріали про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 складені у відповідності до вимог КУпАП.

       В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже,  ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
При цьому, з відеозапису вбачається, що  ОСОБА_1 чітко усвідомлював про складання відносно нього протоколу та про наслідки у разі притягнення його до адміністративної відповідальності, а також мав можливість пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в умовах закладу охорони здоров`я. 
При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Врахувавши вказані обставини суд призначив  ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим. 
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено. 

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях 
 ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23 червня 2025 рокупро притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду                  Р.А. Бондарчук