ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 червня 2025 року	  м. Одеса	Справа № 915/187/22	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Л.В. Поліщук,
суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,
секретар судового засідання: В.М. Просяник,
за участю представників учасників справи:
від скаржника – М.О. Дубровний
арбітражний керуючий – М.С. Фоменко
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 02.04.2025 (суддя                             В.О. Ржепецький, м.Миколаїв, повну ухвалу складено і підписано 07.04.2025) про відмову у задоволенні клопотання про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень ліквідатора
у справі №915/187/22
за заявою ініціюючого кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ»
до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО»
про банкрутство,

В С Т А Н О В И В :
Коротка історія справи
18.02.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ» звернулось до Господарського суду Миколаївської області із заявою вих. №34 (вх. № 2514/22) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» (код ЄДРПОУ 38694122) в порядку статті 34 Кодексу України з процедури банкрутства, з посиланням на те, що боржник неспроможний задовольнити вимоги ініціюючого кредитора щодо погашення заборгованості в сумі 2482352,0 грн.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2022 відкрито провадження у справі №915/187/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО». Визнано вимоги ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ» до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» у розмірі 2482352,00 грн. Введено процедуру розпорядження майном боржника з 28.10.2022 на строк до 170 календарних днів. Призначено розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Фоменко Мілену Сергіївну (надалі – Фоменко М.С.).
Постановою Господарського суду Миколаївської області від 02.02.2024, зокрема, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ» від 17.01.2024 задоволено. Припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО». Визнано боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» арбітражного керуючого Фоменко М.С. 
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» залишено без задоволення. Постанову Господарського суду Миколаївської області від 02.02.2024 у справі №915/187/22 залишено без змін.
20.02.2025 до Господарського суду Миколаївської області надійшло клопотання ОСОБА_1 (надалі – ОСОБА_1 ) від 19.02.2025 про відсторонення арбітражного керуючого Фоменко М.С. від виконання повноважень ліквідатора у справі №915/187/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО».
Клопотання мотивовано тим, що ліквідатор, нехтуючи інтересами кредиторів у справі, не вжив заходів до повернення майна, яке вибуло з власності банкрута за заниженою ціною, у підозрілий період, без сплати грошових коштів та поза волею власника основного майна, а саме: будівлі автосалону зі станцією технічного обслуговування загальною площею 3094,2кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.04.2025 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 19.02.2025 про відсторонення арбітражного керуючого Фоменко М.С. від виконання повноважень ліквідатора у справі №915/187/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» відмовлено.
Приймаючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що твердження кредитора ОСОБА_1 щодо невиконання обов`язку ліквідатора в частині повернення до ліквідаційної маси майна банкрута, а саме: об`єкту нерухомості - будівлі автосалону зі станцією технічного обслуговування загальною площею 3094,2 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ґрунтуються на узагальненому твердженні заявника щодо обставин вибуття цього майна з його власності, а висновок заявника про незаконність вибуття майна відображає суб`єктивну оцінку заявником зазначених обставин.
Так, у рішенні Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2024 у справі 915/187/22(915/987/23) суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати наявними обставини незаконності вибуття майна.
У рішенні від 29.04.2024 у справі №915/187/22(915/136/24) господарським судом досліджено обставини в частині законності скликання та проведення зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО». Ознак незаконності цього рішення або підстав для визнання його недійсним судом не встановлено.
Внаслідок наведеного, суд зазначив, що обізнаність ліквідатора про наявність наведених судових рішень, які набрали законної сили, належною мірою обґрунтовує відсутність ліквідаційних заходів, про які йдеться в заяві про відсторонення арбітражного керуючого Фоменко М.С. від виконання повноважень ліквідатора у справі №915/187/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО», з огляду на що відсутні правові підстави вважати, що сукупність рішень ліквідатора в цій частині свідчить про порушення вимог Кодексу або невідповідність положенням чинного законодавства.
Також суд зазначив, що оскільки ліквідаційну процедуру не завершено, відсутні підстави вважати, що арбітражний керуючий Фоменко М.С. має бути відсторонена від виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» у зв`язку із неналежністю (неефективністю) заходів ліквідації товариства, які нею вживаються.
Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги 
Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 02.04.2025 у даній справі скасувати, клопотання про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень ліквідатора задовольнити у повному обсязі.
Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначив, що у даній справі саме кредитор ОСОБА_1 , а не арбітражний керуючий Фоменко М.С., звертався до суду з позовами, які були предметом судового розгляду у справах №915/187/22(915/136/24) та №915/187/22(915/987/23), водночас арбітражний керуючий Фоменко М.С., являючись учасником в обох справах, не лише не підтримувала позовні вимоги кредитора, а навпаки, або прямо заперечувала проти заявленого позову, або проявляла протиправну байдужість та бездіяльність щодо вжиття заходів з повернення майна.
При цьому, на думку апелянта, посилання арбітражного керуючого на ті обставини, що комітет кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» своїм рішенням від 14.06.2024 відмовив ліквідатору у наданні грошових коштів на сплату судового збору за касаційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2024 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 у справі №915/187/22(915/987/23) та визнав недоцільним касаційне оскарження вказаних судових рішень, жодним чином не спростовує тієї обставини, що арбітражний керуючий протягом всього часу процедури банкрутства мала можливість та повинна була виконати свій обов`язок щодо повернення майна банкрута, не обмежуючись справою №915/187/22(915/987/23).
Щодо справи №915/187/22(915/136/24) кредитор зазначив, що Верховний Суд постановою від 28.11.2024 змінив постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.04.2024 у справі №915/187/22(915/136/24) у мотивувальній частині, виклавши їх у редакції цієї постанови, зазначивши при цьому, що з мотивувальних частин вказаних судових рішень слід виключити висновки про встановлення обставин щодо наявності або відсутності порушень порядку скликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» та під час проведення оспорюваних загальних зборів товариства як такі, що не є релевантними щодо прийнятих судами рішень про відмову в задоволенні позову з підстав недоведення позивачкою порушення її прав або інтересів оскаржуваним рішенням зборів учасників, учасницею якого позивачка на час їх проведення не була та обранням позивачкою неналежного способу захисту її порушеного права/інтересу. Відтак, як зазначив скаржник, обставини щодо наявності волі ОСОБА_1 , який був одним із учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО», при проведенні загальних зборів та вирішенні питання щодо продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» не є встановленими.
Розгляд клопотання кредитора про відсторонення арбітражного керуючого від виконання обов`язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» фактично було зведено до висновків, які були зроблені судом у вказаних справах, і жодним чином не досліджувались обставини протиправної бездіяльності арбітражного керуючого Фоменко М.С. та неналежне виконання покладених на неї обов`язків ліквідатора боржника.
Також скаржник зазначив, що суд першої інстанції передчасно та безпідставно надав перевагу виставленій на реалізацію праву вимоги дебіторської заборгованості у розмірі 13422950,00 грн над вартістю незаконно відчуженого майна, яке за результатами оцінки становить суму 18919400,00 грн.
Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції
Апеляційна скарга зареєстрована Південно-західним апеляційним господарським судом 17.04.2025 за вх.№1642/25.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2025.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2025 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 02.04.2025 у справі №915/187/22. Доручено Господарському суду Миколаївської області надіслати на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи №915/187/22 в частині, яка стосується розгляду клопотання ОСОБА_1 від 19.02.2025 про відсторонення арбітражного керуючого Фоменко Мілени Сергіївни від виконання повноважень ліквідатора у справі №915/187/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО».
05.05.2025 апеляційним судом отримано справу №915/18722 у 4-х томах.
Між тим, у зв`язку з перебуванням судді-учасника колегії С.В. Таран з 05.05.2025 по 09.05.2025 у відпустці та перебуванням судді-учасника колегії К.В. Богатиря з 02.05.2025 по 12.05.2025 у відрядженні, питання щодо апеляційної скарги вирішувалося 13.05.2025.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 02.04.2025 у справі №915/187/22 залишено без руху.
Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 02.04.2025 у справі №915/187/22. Встановлено учасникам справи строк до 10.06.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Розгляд апеляційної скарги призначено на 24.06.2025 о 12:30 год.
23.06.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ» через систему «Електронний суд» подано відзив на апеляційну скаргу (вх.№1642/25/Д3 від 23.06.2025).
23.06.2025 арбітражним керуючим через систему «Електронний суд» подано письмові пояснення щодо апеляційної скарги (вх.№1642/25/Д4 від 23.06.2025).
У судовому засіданні 24.06.2025 колегія суддів, встановивши, що відзив ініціюючого кредитора та пояснення арбітражного керуючого (які фактично є відзивом на апеляційну скаргу) були надані поза межами строку, встановленого в ухвалі суду апеляційної інстанції про відкриття провадження у справі, при цьому указані особи не просили поновити чи продовжити цей строк, протокольною ухвалою вказані відзив та пояснення на апеляційну скаргу залишила без розгляду на підставі статті 118 Господарського процесуального кодексу України.
У судовому засіданні, яке за клопотанням арбітражного керуючого проводилось в режимі відеоконференції, представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Арбітражний керуючий заперечувала проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість.
Інші учасники справи про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, проте участі не брали.
Апеляційний суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні рівні умови учасникам для представлення своєї позиції, тоді як відповідно до частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційної скарги, обов`язкова явка учасників справи в судове засідання апеляційної інстанції Південно-західним апеляційним господарським судом не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності в судовому засіданні представників учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши представника скаржника та арбітражного керуючого, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.
Обставини справи
Як зазначалося, постановою Господарського суду Миколаївської області від 02.02.2024 у даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» арбітражного керуючого Фоменко М.С. 
Кредитором ОСОБА_1 подано клопотання про відсторонення арбітражного керуючого Фоменко М.С. від виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО», яке мотивоване тим, що арбітражний керуючий Фоменко М.С. умисно ігнорує факти та обставини, які, на думку кредитора, об`єктивно та беззаперечно свідчать про вибуття із власності банкрута за заниженою ціною, у підозрілий період, без сплати грошових коштів та поза волею власника майна банкрута, а саме: будівлі автосалону зі станцією технічного обслуговування, загальною площею 3094,2 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
У контексті наведених доводів ОСОБА_1 колегія суддів встановила наступне.
В межах цієї справи про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою за вих.№21/06-1 від 21.06.2023 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛОНТІС», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», в якій просило:
-визнати недійсним рішення загальних зборів учасників, оформлене протоколом №08/21 від 13.08.2021, відповідно до якого учасники товариства вирішили здійснити відчуження (шляхом укладання договору купівлі-продажу) нежитлової будівлі автосалону із станцією технічного обслуговування загальною площею 3094,2 кв.м, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Троїцька (Кірова), 159/1, Інгульський район, що є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО», за балансовою вартістю станом на день вчинення правочину; уповноважити на укладання та підписання від імені товариства договору купівлі-продажу нежитлової будівлі автосалону;
-визнати недійсним договір купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна – нежитлової будівлі автосалону із станцією технічного обслуговування, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 15.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» (продавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛОНТІС» (покупцем), відповідно до умов якого продавець передає у власність, а покупець приймає у власність нежитлову будівлю автосалону із станцією технічного обслуговування, загальною площею 3094,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , і сплачує за неї обумовлену цим договором грошову суму;
-скасувати державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю автосалону із станцією технічного обслуговування, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна 8406040481101, за Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», яке придбало вказане майно на підставі укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «АМАН ТРЕВЕЛ» договору купівлі-продажу від 06.12.2022, яке, в свою чергу, набуло право власності на об`єкт нерухомості на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного 15.07.2022 з Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛОНТІС» (іпотекодавцем) в якості задоволення вимог за договором позики від 15.02.2022;
-витребувати у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» зареєстроване за ним нерухоме майно – нежитлову будівлю автосалону із станцією технічного обслуговування, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з подальшою реєстрацією права власності за позивачем.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО», оформлене протоколом від 13.08.2021, прийнято одноособово учасником товариства ОСОБА_2 з порушенням норм Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та статуту товариства, є незаконним та підлягає визнанню недійсним. На дату укладання спірного правочину ОСОБА_3 був обізнаний про встановлення неправомірності свого призначення директором та скасування відповідного запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, тому не мав права посилатись на відповідні відомості у реєстрі, приховав ці обставини від нотаріуса та скористався даною ситуацією для відчуження належного товариству нерухомого майна за вкрай заниженою вартістю і за відсутності відповідної волі Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» на таке відчуження.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2024 у справі №915/187/22(915/987/23), залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024, у задоволені позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову у справі №915/187/22(915/987/23), суди, зокрема, виходили з того, що обмеження повноважень ОСОБА_3 , про які йдеться в позові, а саме: наявність спору про незаконність реєстраційних дій, є обставинами, які третя особа (Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛОНТІС») не була зобов`язана встановлювати під час укладення правочину; належних доказів того, що остання достовірно була обізнана про ці обставини, до позову не додано. При цьому саме по собі скасування реєстраційної дії за відсутності факту незаконності актів, на підставі яких вирішено питання відчуження нерухомого майна та уповноваження виконавчого органу товариства на укладення відповідного правочину, а саме, рішення загальних зборів учасників, в цьому спорі не може свідчити про існування зазначених в позові матеріально-правових обставин обсягу повноважень учасника договору купівлі-продажу від 15.02.2022, натомість прямим юридичним наслідком таких дій Міністерства юстиції є лише висновок про порушення реєстратором порядку здійснення відповідної реєстраційної дії. Враховуючи викладене, суди дійшли висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛОНТІС» та Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» є добросовісними сторонами спірного договору купівлі-продажу, оскільки товариства не знали про будь які обмеження.
За подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду 03.06.2024 у справі № 915/187/22(915/987/23) підлягав сплаті судовий збір у розмірі 100566,60 грн.
З метою отримання коштів на сплату судового збору ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» Фоменко М.С. зверталася до комітету кредиторів, проте комітетом кредиторів 14.06.2024 прийнято рішення відмовити ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» у наданні грошових коштів на сплату судового збору за касаційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2024 у справі №915/187/22(915/987/23) та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 у справі №915/187/22(915/987/23) та вважати недоцільним касаційне оскарження зазначених рішень.
Крім того, у лютому 2024 року ОСОБА_4 звернулася до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Н Авто», ОСОБА_2 , в якому просила визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО», оформлене протоколом №08/21 від 13.08.2021, про продаж нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Н АВТО», та уповноваження директора на укладення та підписання договору купівлі-продажу.
Позовні вимоги ОСОБА_4 , яка є правонаступником ОСОБА_1 , мотивувала тим, що ОСОБА_1 не був присутнім 13.08.2021 на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО», не брав участі в обговоренні питань порядку денного та, відповідно, не голосував за рішення, яке оформлене протоколом від 13.08.2021 №08/21 про продаж нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Н АВТО», та уповноваження директора на укладення та підписання договору купівлі-продажу, чим порушено його право, визначене частиною другою статті 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Посилаючись на норми частини першої, частини другої статті 29, частин першої, п`ятої, десятої статті 31, статей 32, 33 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та положення статуту товариства в редакції від 13.12.2018, позивачка вважала, що рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО», оформлене протоколом від 13.08.2021, прийняте одноособово учасником ОСОБА_2 з порушенням зазначених норм закону та статуту товариства, а тому є незаконним та підлягає визнанню недійсним. Ані учасник товариства ОСОБА_1 , ані директор товариства ОСОБА_1 , не були обізнані про скликання загальних зборів учасників на 13.08.2021, місце та час їх проведення, порядок денний та не були присутні на загальних зборах учасників товариства 13.08.2021.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області 29.04.2024 у справі №915/187/22(915/136/24), залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024, у задоволенні позову відмовлено. За наслідком дослідження доказів, наявних у матеріалах справи, господарські суди не встановили порушень порядку скликання та проведення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО», визначеного Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.11.2024 касаційну скаргу ОСОБА_4  залишено без задоволення. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.04.2024 у справі №915/187/22(915/136/24) змінено у мотивувальній частині, виклавши їх у редакції цієї постанови. В решті постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.04.2024 у справі №915/187/22(915/136/24) залишено без змін.
Переглядаючи судові рішення у касаційному порядку, Верховний Суд вказав, що корпоративні права позивачки не можуть порушені спірним рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» від 13.08.2021, оскільки станом на момент його прийняття позивачка ще не була учасницею (засновницею) Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО». Також касаційний суд зазначив, що господарські суди попередніх інстанцій, зосередившись виключно на вирішенні питання дійсності/недійсності оскаржуваних рішень загальних зборів учасників, не врахували висновків Верховного Суду та не надали оцінки належності обраного позивачем способу захисту, водночас обраний позивачкою спосіб захисту не призведе до поновлення її прав у цьому спорі, оскільки майно, яке було продано на підставі рішення зборів учасників товариства шляхом їх скасування, не повернеться ні до товариства, ні до позивачки, а тому не відновить майнових прав позивачки у спірних правовідносинах. З мотивувальної частини рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду касаційним судом виключено висновки про встановлення обставин щодо наявності або відсутності порушень порядку скликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» та під час проведення оспорюваних загальних зборів товариства як такі, що не є релевантними щодо прийнятих судами рішень про відмову в задоволенні позову з підстав недоведення позивачкою порушення її прав або інтересів оскаржуваним рішенням зборів учасників, учасницею якого позивачка на час їх проведення не була, та обранням позивачкою неналежного способу захисту її порушеного права/інтересу.
Арбітражний керуючий, заперечуючи проти клопотання ОСОБА_1 про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО», серед іншого, зазначила, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» відсутня можливість сплати судового збору за подання до суду заяви про витребування майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО», що, на думку ОСОБА_1 , вибуло з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» поза його волею, крім того, враховуючи зміст наведених вище судових рішень, юридичні підстави такого витребування є сумнівними.
При цьому ліквідатором також зазначено, що 10.03.2025 відбувся другий повторний аукціон, на якому було здійснено продаж рухомого та нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО», що увійшло до ліквідаційної маси. Ціна продажу склала 469838,00 грн, чого недостатньо для погашення вимог кредиторів. Наразі ліквідатором оголошено аукціон з продажу прав вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» дебіторської заборгованості на загальну суму 13422950,00 грн, тобто ліквідатором вживаються заходи, спрямовані на погашення вимог кредиторів, що повністю спростовує твердження скаржника про те, що з боку арбітражного керуючого протягом усієї процедури банкрутства допускається явне зловживання обов`язками ліквідатора та цілком очевидне нехтування інтересами кредиторів, на захист прав яких призначено ліквідатором у даній справі. В межах вказаного аукціону відчужується також й право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» у заявника - ОСОБА_1 дебіторської заборгованості у розмірі 6090670,00 грн, яка утворилася внаслідок неповернення кредитором отриманої від Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» фінансової допомоги.
Позиція суду апеляційної інстанції
Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.
Арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника. Одна й та сама особа може здійснювати повноваження арбітражного керуючого на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Кодексу. Право на здійснення діяльності арбітражного керуючого надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Кодексом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України (частини перша – третя статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства).
Ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури (стаття 1 Кодексу України з процедур банкрутства).
За приписами частини першої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута, складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор не менш як один раз на місяць подає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансовий стан і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та під час проведення ліквідаційної процедури, про використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.
У частині першій статті 65 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс (з додатками). Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника.
Колегія суддів зазначає, що звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.
Отже, Кодексом України з процедур банкрутства передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури, та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення.
Права та обов`язки арбітражних керуючих під час виконання відповідних повноважень визначені у статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства.
Так, відповідно до частини першої статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі, зокрема, має право: звертатися до суду у випадках, передбачених цим Кодексом; скликати збори і комітет кредиторів та брати в них участь з правом дорадчого голосу; проводити збори і засідання комітету кредиторів у разі їх бездіяльності або за їхнім дорученням; отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом; звертатися із запитами арбітражного керуючого, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, у тому числі банків, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей, депозитарних установ та інших професійних учасників ринків капіталу, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб; отримувати інформацію з державних реєстрів; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Згідно із частиною другою статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий зобов`язаний: неухильно дотримуватися вимог законодавства; здійснювати заходи щодо захисту майна боржника; проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника та подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію; подавати відомості, документи та інформацію щодо діяльності арбітражного керуючого у порядку, встановленому законодавством; створювати умови для проведення перевірки додержання арбітражним керуючим вимог законодавства; виконувати інші повноваження, передбачені законодавством, тощо.
В силу частини третьої статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).
Отже, реалізуючи свої права та обов`язки, арбітражний керуючий зобов`язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів. Крім того, дії арбітражного керуючого мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою до інтересів інших учасників провадження у справі про банкрутство, виходячи з основоположних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Відповідна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 07.03.2018 у справі №24/5005/10848/2012.
Разом з тим, відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом, в силу положень частини четвертої статті 28 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі: невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого; зловживання правами арбітражного керуючого; подання до суду неправдивих відомостей, припинення діяльності арбітражного керуючого тощо. За наявності підстав для відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень або за клопотанням комітету кредиторів господарський суд протягом 14 днів постановляє ухвалу про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень.
Південно-західний апеляційний господарський суд зауважує, що поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності, суттєве значення має принцип «судового нагляду» у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, який розпочинається з призначення розпорядника майна чи ліквідатора банкрута.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд, у справі про банкрутство суд повинен сам приймати рішення стосовно виду та інтенсивності нагляду з урахуванням процедури провадження, особи боржника та арбітражного керуючого, а також інших обставин справи.
Слід вказати і на те, що процедура відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень в кінцевому підсумку охоплюється виключною компетенцією суду.
Тому, під час розгляду питання відсторонення арбітражного керуючого у справі з підстав, встановлених пунктами 1 - 6 абзацу другого частини четвертої статті 28 Кодексу, господарський суд, користуючись правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом, має з`ясувати та перевірити належність виконання арбітражним керуючим визначених законом обов`язків, чи встановити інші обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання арбітражним керуючим відповідних повноважень.
Отже, усунення (відсторонення, припинення повноважень) арбітражного керуючого (ліквідатора) - це право, яким суд може скористатися у разі доведення порушення арбітражним керуючим балансу інтересів боржника та кредиторів, зокрема внаслідок невиконання або неналежного виконання покладених на нього обов`язків відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.
При цьому, в силу положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи про банкрутство, який звертається до суду із відповідною скаргою на дії (бездіяльність) арбітражного керуючого та клопотанням про його відсторонення, повинен довести, із посиланням на відповідні докази, невиконання або неналежне виконання арбітражним керуючим покладених на нього обов`язків.
Принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора полягає в тому, що кредитор повинен обґрунтовувати, що саме не вчинив ліквідатор і як це вплинуло на результат формування ліквідаційної маси (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №904/4863/13).
Клопотання про відсторонення арбітражного керуючого має бути обґрунтованим та вмотивованим. У ньому, зокрема, може надаватися оцінка професійним якостям арбітражного керуючого, його компетентності, доброчесності при виконанні повноважень арбітражного керуючого та інше.
Однак, у будь-якому випадку, таке мотивування повинно враховувати принцип незалежності арбітражного керуючого.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів зауважує, що безпідставне відсторонення арбітражного керуючого не допускається як таке, що порушує права та законні інтереси арбітражного керуючого, принципи його діяльності та завдає шкоду ефективності процедури банкрутства.
Під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати заходи, спрямовані на пошук, виявлення і повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. Крім того, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута. При цьому, кількість запитів не є критерієм якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси (висновки сформульовані у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 903/975/14, від 27.02.2020 у справі № 910/21227/16, від 25.06.2020 у справі № 44/484-б).
Проаналізувавши обставини цієї справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження кредитора ОСОБА_1 щодо невиконання обов`язку ліквідатора в частині повернення до ліквідаційної маси майна банкрута, а саме: об`єкту нерухомості - будівлі автосалону зі станцією технічного обслуговування загальною площею 3094,2 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ґрунтуються на узагальненому твердженні заявника щодо обставин вибуття цього майна з його власності, а висновок заявника про незаконність вибуття майна відображає суб`єктивну оцінку заявником зазначених обставин.
Щодо тверджень апелянта про те, що фактично на даний час відсутні докази дотримання вимог законодавства при проведенні загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО», на якому прийнято рішення про продаж нерухомого майна (протокол №08/21 від 13.08.2021), і що обставини щодо наявності волі ОСОБА_1 при проведенні загальних зборів та вирішенні питання щодо продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» не є встановленими, колегія суддів зазначає, що майно, яке було продано на підставі рішення зборів учасників товариства шляхом їх скасування, не повернеться до товариства, а тому не відновить майнових прав товариства у спірних правовідносинах, про що також було зазначено у постанові Верховного Суду від 28.11.2024 у справі №915/187/22(915/136/24). 
Водночас питання вибуття нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» з власності останнього було предметом судового розгляду у справі №915/187/22(915/987/23).
Так, Господарський суд Миколаївської області та Південно-західний апеляційний господарський суд у справі №915/187/22(915/987/23) у відповідних судових рішеннях, які набрали законної сили, досліджували питання вибуття нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» з власності останнього, зокрема, розглядали позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна – нежитлової будівлі автосалону із станцією технічного обслуговування, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Кірова (Троїцька), буд. 159, укладеного 15.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» (продавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛОНТІС» (покупцем), та витребування у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» вказаного нерухомого майна, та дійшли висновку про відсутність підстав вважати наявними обставини незаконності вибуття майна.
При цьому слід зазначити, що згідно із частиною восьмою статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про звернення до господарського суду з вимогою про визнання правочинів (договорів) боржника недійсними на будь-якій стадії процедури банкрутства і про звернення до господарського суду з клопотанням про припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого. 
Однак комітетом кредиторів 14.06.2024 прийнято рішення відмовити ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» у наданні грошових коштів на сплату судового збору за касаційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2024 у справі №915/187/22(915/987/23) та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 у справі №915/187/22(915/987/23) та вважати недоцільним касаційне оскарження зазначених рішень. 
Також комітетом кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» не порушувалось питання про звернення до господарського суду з клопотанням про припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, обізнаність ліквідатора про наявність наведених судових рішень, які набрали законної сили, належною мірою обґрунтовує відсутність заходів, про які йдеться у заяві про відсторонення арбітражного керуючого Фоменко М.С. від виконання повноважень ліквідатора у справі №915/187/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО».
За вказаних вище обставин, колегія суддів вважає, що Марним О.В. не доведено невиконання арбітражним керуючим своїх обов`язків, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства, а тому місцевим господарським судом правомірно відмовлено у задоволенні клопотання Марного О.В. від 19.02.2025 про відсторонення арбітражного керуючого Фоменко М.С. від виконання повноважень ліквідатора у справі №915/187/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО».
Висновки суду апеляційної інстанції
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів, та не доводять неправильність чи незаконність судового рішення, прийнятого судом першої інстанції, з огляду на що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281 – 284 ГПК України,
Південно-західний апеляційний господарський суд, –
У Х В А Л И В:
1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 02.04.2025 про відмову у задоволенні клопотання про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень ліквідатора у справі №915/187/22 залишити без змін.
3.Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повну постанову складено 30.06.2025.

Головуючий суддя                                                                                Л.В. Поліщук

Суддя                                                                                                    К.В. Богатир

          Суддя                                                                                                    С.В. Таран