Номер провадження: 22-ц/813/437/25 
Справа № 496/539/23
Головуючий у першій інстанції Портної О.П.
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кострицького В.В.,
суддів: Лозко Ю.П., Коновалової В.А.,
за участю секретаря Губар Д.В.
учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»
відповідач – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26 квітня 2023 року, ухвалене у складі судді Портної О.П., у приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» правонаступника ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
встановив:
Короткий зміст позовних вимог.
25.01.2023 року АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», яке є правонаступником ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (далі - позивач) звернулося з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) з вимогами про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 1/3366807 від 01.02.2019 року у розмірі 238908,07 гривень та судових витрат у розмірі 3583,62 гривень.
Свої вимоги мотивує тим, що між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» правонаступником якого є АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», та ОСОБА_1 01 лютого 2019 року було укладено кредитний договір № 1/3366807, згідно якого останній був наданий кредит в сумі 378237,05 гривень строком з 01.02.2019 року по 31.01.2026 рік зі сплатою 15,49% та комісійну винагороду одноразово за здійснення операції по видачі кредиту в розмірі 2,99 % від суми кредиту. Відповідно до Кредитного договору кредит надається позичальнику в розмірі 370857,00 гривень на купівлю транспортного засобу для особистих потреб марки «TOYOTA Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VINкод НОМЕР_2 , 2018 року випуску (надалі – транспортний засіб) та в розмірі 7380,05 гривень на сплату страхової премії за договором добровільного страхування від нещасних випадків укладеним між ПАТ «СК «УНІКА», позичальником та банком. Кредитним договором визначено, що надання кредиту в межах суми та в порядку, визначених договором, здійснюється за умови виконання позичальником своїх зобов`язань, відповідно до договору шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, з подальшим їх перерахуванням на поточний рахунок продавця та на поточний рахунок ПАТ «СК «УНІКА» № НОМЕР_3 в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», код банку 300614, при цьому моментом (днем) надання кредиту вважається день перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника. 
Банком зобов`язання за договором виконано, однак відповідачем умови кредитного договору своєчасно не виконані, кредит, відсотки у встановлені договором строки не сплачені. Відповідно до оборотних відомостей по кредитним рахункам відповідача, прострочення зобов`язань за договором виникло з жовтня 2021 року, з тих пір прострочена заборгованість відповідачем не сплачена в повному обсязі. Таким чином, внаслідок невиконання умов кредитного договору станом на 07 листопада 2022 року відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором в загальній сумі 238908,07 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом – 206762,10 гривень, заборгованість за відсотками – 32142,97 гривні. 
Відповідно до умов Кредитного договору позичальник зобов`язався достроково повернути кредит, сплатити проценти, штрафні санкції у випадку отримання від банку відповідної вимоги. 
Позивачем вжито заходи досудового врегулювання. 
У зв`язку з виникненням простроченої заборгованості відповідачу було направлено відповідне повідомлення. У зв`язку з не усуненням відповідачем порушень кредитного договору, 11 лютого 2022 року позивач надіслав відповідачу вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, проте заборгованість не погашена. У зв`язку з викладеним представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 26 квітня 2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» правонаступника ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задоволено частково.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначає, щовраховуючи неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, відповідно до умов кредитного договору та в силу приписів закону, позивач має право достроково стягнути з відповідача всю суму заборгованості за кредитним договором по кредиту, процентах в судовому порядку.
Разом з тим, з виписки по рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_4 вбачається, що позивачем, починаючи з 07.02.2022 року було зупинено нарахування, а потім в порушення п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, було нараховано відсотки за прострочення сплати відсотків за кредитним договором № 1/3366807 від 01.02.2019 року, зокрема: 08.08.2022 року – 2720,14 гривень; 08.08.2022 року – 13173,42 гривні; 07.09.2022 року – 2720,14 гривень; 07.10.2022 року – 2632,39 гривні; 07.11.2022 року – 2720,14 гривень, що разом складає 23966,23 гривні.
Відтак, враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення: 166233,90 гривні – строкової заборгованості; 40528,20 гривень – простроченої заборгованості; 614,23 гривень – нарахованих відсотків та 7565,51 гривень – нарахованих відсотків на прострочені відсотки, всього 214941,84 гривня. Підстави для задоволення решти позовних вимог відсутні.
Доводи апеляційної скарги.
Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26 квітня 2023 року скасувати в частині відмови у стягненні 23966,23 грн. - нарахованих відсотків та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» в повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачем не здійснено нарахування ні платежів у якості відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, ні неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором.
Суд першої інстанції помилково ототожнив нараховані відсотки за користування кредитним коштами, передбачені ст. 1054 ЦК України та п. 1,5.1. Кредитного договору № 1/3366807 від 01.02.2019р. та нарахуваннями передбаченими ст. 625 ІІК України чи неустойкою (штраф, пені).
Судом першої інстанції не враховано, що сторони кредитного договору визначили обов`язок позичальника сплачувати щомісячно банку нараховані за користування кредитними коштами проценти, відповідно встановлені п. 1.5.1. кредитного договору проценти не є мірою відповідальності, а є платою за користування кредитними коштами, що відповідає нормам чинного законодавства та не суперечить положенням п. 18 "Прикінцевих та перехідних положень" Цивільного кодексу України в редакції відповідно до Закону України № 2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року.
Щодо зазначення позивачем в позовній заяві обов`язку позичальника сплачувати комісійну винагороду одноразово за здійснення операції по видачі кредиту в розмірі 2,99% від суми кредиту, повідомляємо, що дана ставка комісії зазначена помилково, оскільки відповідно пп. 1.5.2. п. 1.5. Кредитного договору №1/3366807 від 01.02.2019 року комісія дорівнює 0,00 %.
Щодо явки сторін.
Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду в судове засідання з`явилась представник позивача. Клопотань про відкладення не надходило.
Позиція апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже, предметом апеляційного перегляду, з огляду на вимоги ч.1 ст. 367 ЦПК України, є заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26 квітня 2023 року лише в частині відмовлених позовних вимог.
Колегією суддів встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 01.02.2019 року було укладено Кредитний договір № 1/3366807, який було підписано відповідачем власноручно. (а.с. 19-27)
Згідно п. 1.1. Банк надає позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цивільного характеру використання кредит у сумі 378237,05 гривень. Строк користування кредитом – з 01.02.2019 року по 31.01.2026 року включно. Позичальник повертає кредит банку щомісячно, кожного наступного за розрахунковим місяця, згідно Графіка платежів по кредиту, але не раніше ніж за 5 календарних днів до дати, визначеної Графіком платежів по кредиту.
За умовами пп. 1.2.1. п. 1.2. Кредитного договору кредит надається позичальнику в розмірі 370857,00 копійок на купівлю транспортного засобу для особистих потреб марки «TOYOTA» моделі «Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , 2018 року випуску. Купівля транспортного засобу здійснюється відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного між продавцем та позичальником. Вартість транспортного засобу згідно договору купівлі-продажу складає 436307,00 гривень.
Відповідно до п.п. 1.2.2. п. 1.2. Кредитного договору кредит надається позичальнику в розмірі 7380,05 гривень на сплату страхової премії за договором добровільного страхування від нещасних випадків, укладеним між ПАТ «СК «УНІКА», позичальником та банком.
Згідно пп. 1.5.1. п. 1.5. Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує щомісячно, відсоткову винагороду за користування кредитом у розмірі 15,49% річних (фіксована відсоткова ставка). Відсотки нараховуються і сплачуються у валюті кредиту.
У пп. 1.5.2. п. 1.5. Кредитного договору закріплено, що комісійну винагороду позичальник сплачу одноразово – за здійснення операції по видачі кредиту позичальнику в розмірі 0,00 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору.
Відповідно до п. 2.1. надання кредиту в межах суми та в порядку, визначених Договором, здійснюється за умови виконання позичальником своїх зобов`язань відповідно до умов Договору, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, з подальшим їх перерахуванням на поточний рахунок продавця, який зазначений в договорі купівлі-продажу та/або у рахунку фактурі продавця та на поточний рахунок ПАТ «СК «УНІКА» № НОМЕР_3 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», код банку 300614.
Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору, моментом надання кредиту вважається день перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника.
Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору, моментом (днем) повного повернення кредиту вважається день зарахування на рахунок погашення заборгованості банку всієї суми кредиту, процентів, пені та інших можливих платежів, передбачених Договором.
Згідно п. 2.4. Кредитного договору, нарахування відсотків за користування кредитом згідно договору здійснюється з дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку до моменту повного погашення заборгованості за договором на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом, станом на кожен день і за фактичну календарну кількість днів користування кредитом з дня надання кредиту (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за кредитом (не враховуючи цей день), якщо інше не передбачено умовами договору. При розрахунку відсотків день надання кредиту включається до розрахунку, а день повернення кредиту – не включається. При розрахунку відсотків кількість днів у місяці приймається за фактичну кількість днів, у році – 365 (366) днів.
За умовами п. 2.5. Кредитного договору, днем виникнення простроченої заборгованості вважається день, наступний за днем настання термінів сплати нарахованих відсотків та суми кредиту (частини суми кредиту), якщо такі відсотки та кредит (частина кредиту) не були сплачені Позичальником у терміни, передбачені Договором.
З копії таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до Кредитного договору № 1/3366807 від 01.02.2019 року вбачається, що відповідач був ознайомлений з умовами та строком погашення кредиту, що підтверджується її власноручним підписом на ній. (а.с. 28-30)
На підтвердження виконання обов`язків позивача перед відповідачем за Кредитним договором № 1/3366807 від 01.02.2019 року, до матеріалів справи долучено копію меморіального ордеру № 1/3366807, в якому зазначено: платник – рахунок строкової заборгованості (код клієнта: 3366807), банк платника - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», отримувач – поточний рахунок № НОМЕР_5 (Код клієнта: 3366807), банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», призначення платежу – надання кредиту згідно кредитного договору № 1/3366807 від 01.02.2019 року (позичальник: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_6 ), сума – 370857,00 гривень. (а.с. 33)
На підтвердження переказу коштів банком на рахунок продавця представником позивача надано копію платіжного доручення від 01.02.2019 року, в якій: платник – ОСОБА_1 (Код клієнта: 3366807), банк платника - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», отримувач – ТОВ «КОМПАНІЯ «СТАР ЛАЙН», банк отримувача – ПАТ «МЕГАБАНК», призначення платежу – оплата за автомобіль Toyota Corolla згідно рахунку № 27/2501 від 25.01.2019 року, ОСОБА_1 , сума 370857,00 гривень, яка власноручно підписана відповідачем. (а.с. 31)
На підтвердження здійснення відповідачем добровільного страхування від нещасних випадків у ПАТ «СК «УНІКА» на підставі договору укладеного між ПАТ «СК «УНІКА», відповідачем та банком, представником позивача долучено копію меморіального ордеру № 1/3366807 від 01.02.2019 року, в якому зазначено: платник – рахунок строкової заборгованості (код клієнта: 3366807), банк платника – АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», отримувач – ПрАТ «СК «УНІКА» (Код клієнта: 101608), банк отримувача – АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», сума – 7380,05 гривень. (а.с. 32)
З розрахунку заборгованості по кредиту, наданому на підставі Кредитного договору № 1/3366807 від 01.02.2019 року: за рахунком строкової заборгованості № 22039000477339 – сума боргу 166233,90 гривні; за рахунком простроченої заборгованості № НОМЕР_7 – сума боргу 40528,20 гривень; за рахунком прострочених відсотків № НОМЕР_8 – сума боргу 31531,74 гривня; за рахунком нарахованих відсотків № НОМЕР_9 – сума боргу 614,23 гривні. (а.с. 5)
З виписки по рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_4 вбачається, що відповідач частково погасив заборгованість по простроченим відсоткам. Залишок заборгованість по простроченим відсоткам складає 31531,74 гривня. (а.с. 6-9)
З виписки по рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_10 вбачається, що відповідач частково погасив заборгованість по нарахованим відсоткам. Залишок заборгованість по відсоткам складає 614,23 гривень. (а.с. 10-14)
З виписки по рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_11 вбачається, що відповідач частково погасив прострочену заборгованість за кредитним договором. Залишок заборгованість складає 40528,20 гривень. (а.с. 15-18)
11 лютого 2022 року за вих. № 10451/310, АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернулося до ОСОБА_1 з повідомленням-вимогою протягом 30 днів з дати отримання цього повідомлення – вимоги, погасити достроково у повному обсязі зобов`язання за Кредитним договором та штрафні санкції, а саме: 207762,1 гривні – непогашена сума кредиту; 7565,51 гривень – відсотки за користування кредитом; 00,00 гривень – комісія; 00,00 гривень – пеня за несвоєчасне погашення суми кредиту та відсотків. Окрім цього позичальнику було роз`яснено, що розмір прострочених боргових зобов`язань змінюється щоденно, тому для уникнення непорозумінь, є необхідність в уточненні суми прострочених борових зобов`язань на дату їх сплати (а.с. 34), яке було направлено позичальнику-відповідачу рекомендованим поштовим відправленням та повернулося позивачу з відміткою АТ «УкрПошта» «За закінченням строку зберігання» (а.с. 35-36).
АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» є правонаступником, зокрема ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», що підтверджується копією Статуту АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (нова редакція), погодженого Департаментом ліцензування Національного Банку України 28.12.2018 року та затвердженого рішенням акціонера № 5 від 04.12.2018 року. (а.с. 42-43)
Суд першої інстанції відмовивши у стягненні 23966,23 гривні зазначив, що Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан. Указами Президента України від 14.03.2022 за №133/2022, від 18.04.2022 за № 259/2022 та від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні, в тому числі, з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року № 2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 року строком на 90 діб. Згідно із вказаними вище Указами Президента України, воєнний стан введено на всій території України.
Також п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Разом з тим, з виписки по рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_4 вбачається, що позивачем, починаючи з 07.02.2022 року було зупинено нарахування, а потім в порушення п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, було нараховано відсотки за прострочення сплати відсотків за кредитним договором № 1/3366807 від 01.02.2019 року, зокрема: 08.08.2022 року – 2720,14 гривень; 08.08.2022 року – 13173,42 гривні; 07.09.2022 року – 2720,14 гривень; 07.10.2022 року – 2632,39 гривні; 07.11.2022 року – 2720,14 гривень, що разом складає 23966,23 гривні. (а.с. 8-9)
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відтак, враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення: 166233,90 гривні – строкової заборгованості; 40528,20 гривень – простроченої заборгованості; 614,23 гривень – нарахованих відсотків та 7565,51 гривень – нарахованих відсотків на прострочені відсотки, всього 214941,84 гривня. Підстави для задоволення решти позовних вимог відсутні.
Проте в повній мірі з таким висновком колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне. 
Відповідно до п. 18 "Прикінцевих та перехідних положеннь" Цивільного кодексу України в редакції відповідно до Закону України № 2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15 березня 2022 року у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу» а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Відповідно, вказаною нормою позичальник звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання однак не звільняється від виконання самого грошового зобов`язання.
Колегія суддів зазначає, що позивачем не здійснено нарахування ні платежів у якості відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, ні неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором.
Суд першої інстанції помилково ототожнив нараховані відсотки за користування кредитним коштами, передбачені ст. 1054 ЦК України та п. 1,5.1. Кредитного договору № 1/3366807 від 01.02.2019 та нарахуваннями передбаченими ст. 625 ІІК України чи неустойкою (штраф, пені).
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і наумовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка в силу ч.2 ст.1054 ЦК України застосовується до правовідносин у сфері кредитування, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Судом першої інстанції не враховано, що сторони кредитного договору визначили обов`язок позичальника сплачувати щомісячно банку нараховані за користування кредитними коштами проценти, відповідно встановлені п. 1.5.1. кредитного договору проценти не є мірою відповідальності, а є платою за користування кредитними коштами, що відповідає нормам чинного законодавства та не суперечить положенням п. 18 "Прикінцевих та перехідних положень" Цивільного кодексу України в редакції відповідно до Закону України № 2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану'1 від 15 березня 2022 року.
Водночас, перевіряючи обґрунтованість розміру заборгованості, стягнутої судом, колегія суддів зазначає про таке.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі N 444/9519/12, викладено правові висновки про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові від 05 квітня 2023 року у справі N 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не встановила підстав для відступлення від зазначених висновків (пункт 108 постанови).
Як убачається з матеріалів справи, АТ «Креді Агріколь Банк» 11 лютого 2022 року змінило строк виконання основного зобов`язання, направивши відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату заборгованості.
Колегія суддів зауважує, що пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, тому вимоги про стягнення процентів, які нараховані після 11 лютого 2022 року, є необґрунтованими, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.
З огляду на вказане вище, колегія суддів доходить висновку що судом першої інстанції вірно відмовлено у стягненні спірних відсотків, проте мотиви відмови є невірними з огляду на вищевикладене.
Посилання щодо зазначення позивачем в позовній заяві обов`язку позичальника сплачувати комісійну винагороду одноразово за здійснення операції по видачі кредиту в розмірі 2,99% від суми кредиту, повідомляємо, що дана ставка комісії зазначена помилково, оскільки відповідно пп. 1.5.2. п. 1.5. Кредитного договору №1/3366807 від 01.02.2019 року комісія дорівнює 0,00 %, апеляційний суд не приймає, оскільки судом першої інстанції вірно надано оцінку вказаним обставинам.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті рішення слід залишити без змін.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п. 2 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Тому рішення суду слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» – задовольнити частково.
Заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26 квітня 2023 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови, в решті рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 17 червня 2025 року.

Головуючий суддя                                                        В.В. Кострицький

Судді                                                                         В.А. Коновалова

                                                                               Ю.П. Лозко