ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6327/25 Справа № 203/5212/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Наумова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача                                Никифоряка Л.П.,
суддів                                                Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

Учасники справи:
Позивач: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №5 «Дружба»,
Відповідач: ОСОБА_1 , 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі справу, що виникла з цивільних правовідносин в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2024року, головуючий у суді першої інстанції Наумова О.С.,
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2023року Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №5 «Дружба» - Кооператив подав в суд позов проти ОСОБА_1 з вимогами про стягнення з відповідача на його користь заборгованості з оплати послуг за утримання будинку у розмірі 16 728,00грн.
Існування таких вимог Кооператив пов`язував із тим, що у період з 13 квітня 2017року по 09 червня 2023року відповідачка ОСОБА_1 була власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , користувалась послугами з утримання багатоквартирного будинку, що надаються «ЖБК № 5 «Дружба», але оплату не здійснювала. З претензіями щодо неякісних житлово-комунальних послуг до «ЖБК № 5 «Дружба» не зверталася. Відповідно до розрахунку заборгованості від 18 серпня 2023року сума боргу складає 16 728,00грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2024року позов Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №5 «Дружба» задоволено в повному обсязі. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідачеві позивачем надавалися послуги з утримання будинку за які ОСОБА_1 не сплачувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
28 квітня 2025року ОСОБА_1 подала безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 жовтня 2024року.
В апеляційній скарзі висловила вимогу про часткове скасування рішення суду та ухвалення нового, яким стягнути з неї заборгованість саме за період з 13 квітня 2017року по 09 червня 2023року. 
Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявника полягає у тому, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачем помилково нараховано відповідачці заборгованість з 10 червня 2023року по 18 серпня 2023року, оскільки на той час вона вже не була власницею квартири за якою надавалися відповідні послуги з утримання будинку. 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Позивач своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав. 
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
       Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 травня 2025року відкрито апеляційне провадження у справі.
22 травня 2025року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про доставку електронного листа.
Сторони у справі у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами
Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві власності належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу від 13 квітня 2017року. Право власності зареєстроване 13 квітня 2017року. 09 червня 2023року ОСОБА_1 відчужила квартиру(а.с.17). Тобто відповідачка була власником квартири з 13 квітня 2017рокупо 09 червня 2023року.
Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельного кооперативу № 5 «Дружба» діє на підставі статуту, затвердженого загальними зборами від 12 березня 2012року, протокол №74 (а.с.5-13).
Відповідно до статуту ЖБК № 5 «Дружба» створено і затверджено рішенням Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих м. Дніпропетровська від 18 лютого 1960року №139 для задоволення потреб членів кооперативу і їх сімей в житлі шляхом будівництва житлового багатоквартирного будинку за власні кошти кооперативу за допомогою державного кредиту і для подальшої експлуатації, і управління цим будинком.
Завданням позивача є забезпечення і захист прав його членів, відповідно до пункту 11 цього Статуту та дотримання ними їхніх обов`язків щодо належного утримання та використання загального неподільного (спільного) майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та п. 10.2.7 цього Статуту.
Відповідно до п. 10.2.7. статуту член ОК ЖБК зобов`язаний сплачувати своєчасно і в повному обсязі платежі, затверджені кошторисом на загальних зборах.
Протоколом загальних зборів ОК «ЖБК № 5 «Дружба» №01/01-17 від 03 січня 2017року встановлений тариф до оплати на утримання будинку – 3грн за кв.м. площі (а.с.26 – 27).
Протоколом загальних зборів ОК «ЖБК № 5 «Дружба» №29/2-21 від 29 грудня 2021року встановлені тарифи до оплати мешканцями квартир на утримання будинку з 01 січня 2022року – 6грн за кв.м. площі, залишено без змін додаткову оплату у розмірі 20% від місячної оплати для мешканців квартир, які не є членами ЖБК та які здають житло для підприємницької діяльності (а.с.22-23).
Згідно із розрахунком позивача заборгованість  ОСОБА_1  за послуги з утримання будинкускладає 16728,00 грн. (а.с.24, 112).
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині, що відповідачеві позивачем надавалися послуги з утримання будинку за які ОСОБА_1 не сплачувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 
Дослідивши наявні в цивільній справі документальні докази апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при ухваленні рішення додержані норми матеріального і процесуального права.
       Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
       Згідно статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
       Відповідно до частини першої статті 322 ЦК України встановлено тягар утримання майна - власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
       Згідно із частиною 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.
       Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
       Відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
       Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОК «ЖБК № 5 «Дружба» надає житлово-експлуатаційні послуги з утримання будинку та прибудинкової території квартири АДРЕСА_2 , яка в період з 13 квітня 2017року по 09 червня 2023року належала відповідачці. 
       Згідно із розрахунком позивача наведеного у відповідній довідці, та згідно з наданими детальними поясненнями – заборгованість ОСОБА_1 за послуги з утримання будинку складає 16728,00грн.
       Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилалась на те, що позивачем помилково нараховано відповідачці заборгованість з 10 червня 2023року по 18 серпня 2023року, оскільки на той час вона вже не була власницею квартири за якою надавалися відповідні послуги з утримання будинку, проте такі доводи не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки як вбачається з детального розрахунку заборгованості, наданого позивачем, дійсний борг відповідачки за період з 13 квітня 2017року по 09 червня 2023року становить 19255,00грн, однак позивач на свій розсуд просив стягнути лише 16728,00грн, тож спірний період з 10 червня 2023року по 18 серпня 2023року не охоплюється позовними вимогами ОК «ЖБК № 5 «Дружба». 
       Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
       Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).
       Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
       Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Водночас ОСОБА_1 не надала суду іншого розрахунку, який би спростовував наявність у неї заборгованості за житлово-комунальні послуги перед позивачем чи свідчив би про інший розмір заборгованості.
       Тож, суд першої інстанції дійшов правильного висновку відносно того, що ОСОБА_1 позивачем надавалися житлово-комунальні послуги, які відповідачка повинна була сплачувати, проте не сплачувала.
Решта доводів, приведених в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про обґрунтованість та законність рішення суду.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення – без змін.
На підставі статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення. 
Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, –
У Х В А Л И В:
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення. 
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2024року– залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.
Повне судове рішення складено 02 липня 2025року.
Судді: