ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1190/24  Номер провадження 22-ц/814/480/25	Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді Бутенко С. Б.
Суддів Карпушина Г. Л., Обідіної О. І. 
розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»
на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 вересня 2024 року у складі судді Предоляк О. С.
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
У березні 2024 року представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернувся до суду з вказаним позовом до  ОСОБА_1 , в якому просив про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 1079-3931 від 26.08.2022 у розмірі 50 000,00 грн та понесених судових витрат.
Позов мотивовано тим, що 26.08.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та  ОСОБА_1  за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1079-3931. Вказаний кредитний договір між сторонами укладений в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» та відповідно до Правил надання грошових коштів у кредит, що складають єдиний договір. 
Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А053, для підписання Кредитного договору № 1079-3931 від 26.08.2022, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. 
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 10 000 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена процентна ставка - 2,50% за день; стандартна процентна ставка - 3,00% за день. 
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. 
Відповідач підтвердив виникнення у нього зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язань кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин. 
Сплачуючи кредит, відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. 
Станом на 23.01.2024 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 99 300 грн, а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 10000 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 89 300 грн. 
Однак позивач вирішив застосувати до відповідача програму лояльності та частково списати прострочену заборгованість за нарахованими процентами до суми 40 000 грн за умови здійснення позичальником часткового погашення кредитної заборгованості у розмірі 50 000 грн.
Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 вересня 2024 року позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1079-3931 від 26.08.2022 у розмірі 13 500 грн.
Вирішено питання розподілу судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у сумі 654,05 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в межах погодженого сторонами строку кредитування.
Не погодившись з вказаним рішенням в частині часткової відмови у стягненні простроченої заборгованості за нарахованими процентами, представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не було враховано, що згідно умов договору строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, становить 300 календарних днів, а 14 днів - це заявлений строк користування кредитом, тобто це обраний позичальником строк користування кредитом, протягом якого може бути використано право користування кредитом за заниженою процентною ставкою.
Отже, умовами кредитного договору передбачено нарахування процентів протягом строку дії кредитного договору, в даному випадку до 22.06.2023.
Вказує, що такі умови договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір процентів за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому статтею 627 ЦК України. Тобто, позивачем дотримано вимоги статей 1048, 1056-1 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування кредитом, що була надана відповідачу, оскільки останнім не заперечується укладення договору на визначених договором умовах. Із позовом або зустрічним позовом про визнання недійсним договору та/або умов договору позичальник до суду не звертався.
Звертає увагу на те, що жодних штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів за статтею 625 ЦК України) позивачем не нараховувалося, що підтверджено наданим розрахунком заборгованості, а відтак судом фактично скасована істотна умова кредитного договору щодо нарахування процентів за користування кредитними коштами.
Зазначає, що згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 та від 12.01.2021 у справі № 534/5556/19, норма закону, зокрема пункт 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» має місце щодо застосування до вимог про нарахування пені, а не до всіх умов кредитного договору.
Вважає, що судом першої інстанції помилково ототожнено проценти за користування кредитом з неустойкою (пенею) у разі невиконання зобов`язань боржником за кредитним договором. 
Наголошує також на тому, що відповідач взяла на себе зобов`язання та не виконала їх належним чином, процентна ставка, визначена у договорі, жодним чином не суперечить вимогам законодавства, погоджена відповідачем, а тому позивач має законне право на нарахування процентів протягом строку дії договору. 
В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується та у відповідності до вимог частини першої статті 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України. 
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина четверта статті 19, стаття 274 ЦПК).
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК). 
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК). 
Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
По справі встановлено, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, яка здійснює діяльність з інших видів кредитування, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії ІК № 116 від 01.08.2013, виданим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.
26.08.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1079-3931, відповідно до умов якого відповідачу відкрито невідновлювальну кредитну лінію шляхом надання грошових коштів у сумі 10 000 грн для задоволення особистих потреб позичальника (а. с. 10-15).
Вказаний кредитний договір укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, а також підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А053.
За умовами кредитного договору позичальником обрано 14-денний строк користування кредитом (заявлений строк), протягом якого ним може бути використано право користування кредитом за пільговою та/або зниженою процентною ставкою, що становить 0,01% та 2,50% відповідно за кожен день користування кредитом.
Стандартна процентна ставка встановлена на рівні 3,00% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою (пункти 2.4, 2.6 Договору).
Строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, становить 300 календарних днів (до 22.06.2023) з моменту перерахування коштів позичальнику. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (пункт 2.8 Договору).
Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 1 139 965%, а орієнтовна загальна вартість кредиту складає 100 000 грн, що включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом за весь строк кредитування - 90000 грн (пункти 2.9, 2.10 Договору).
Згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» кошти за кредитним договором № 1079-3931 у розмірі 10 000 грн від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LigPay були зараховані на картку № НОМЕР_1 (а. с. 37-41). 
Таким чином, кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного сторонами кредитного договору, проте відповідач в порушення умов договору одержаних кредитних коштів не повернула та процентів за кредитом не сплатила, внаслідок чого виникла заборгованість, про стягнення якої просить позивач.
За загальними правилами, передбаченими статтями 526-530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та в установлений строк (термін).
Відмовляючи у стягненні на користь позивача процентів за кредитом після спливу заявленого 14-денного строку користування кредитом, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення сторонами договору розміру процентів у 40 000 грн є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки позичальник зобов`язаний був повернути кредит протягом встановленого договором строку кредитування у 14 днів - 08.09.2022, а нарахування процентів за межами строку кредитування за 300 днів є протиправним.
Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на принцип свободи договору та його обов`язковість для виконання сторонами (статті 627, 629 ЦК України), а також презумпцію правомірності правочину (стаття 204 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абзац другий частини другої статті 639 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронній формі визначені Законом Українивід 3 вересня 2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон № 675-VIII).
У статті 3 даного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин третьої, четвертої, шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону № 675-VIII встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Спірний договір про відкриття кредитної лінії № 1079-3931 від 26.08.2022 містить електронний підпис позичальника ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором А053 та кваліфіковану електронну печатку кредитодавця ТОВ «Укр Кредит Фінанс», що свідчить про досягнення між сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору, у тому числі порядку та умов надання кредиту, строку кредитування та розміру процентної ставки протягом строку користування кредитом, що відповідачем по справі не оспорювалось. 
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До правовідносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Право кредитодавця на одержання процентів за кредитом, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором, передбачено також частиною першою статті 1048, статтею 1056-1 ЦК України. 
Статтею 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Встановлено, що при укладенні спірного кредитного договору відповідач була належним чином повідомлена про умови кредитування, у тому числі щодо процентної ставки за кредитом, її типу (фіксована), порядку її обчислення та сплати процентів, реальної річної процентної ставки, та погодила такі умови, підписавши договір шляхом проставляння електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що згідно частини третьої статті 207 ЦК України, пунктів 6, 12 частини першої статті 3, статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» відповідає письмовій формі договору. 
За своєю правовою природою проценти за кредитом входять до складу кредитного зобов`язання та обов`язок позичальника сплатити проценти за надані йому грошові кошти (кредит) є істотною умовою кредитного договору відповідно до Цивільного кодексу України та вимог статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У цивільному законодавстві діє презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що укладений між сторонами кредитний договір № 1079-3931 від 26.08.2022 в установленому законом порядку судом недійсним не визнавався, а норми Законів України «Про споживче кредитування» та «Про захист прав споживачів» не встановлюють нікчемність положень договору у разі включення у договір із споживачем несправедливих умов, визначених статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів». 
Такі умови є підставою для оспорювання договору споживчого кредиту відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, що по справі не встановлено. За таких обставин визнання судом несправедливими та такими, що порушують права споживача, умов кредитного договору щодо розміру процентів за кредитом, як підстави для відмови у їх стягненні за вимогою позивача, не ґрунтується на нормах права та встановлених фактичних обставинах справи. 
Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, не взяв до уваги, що відповідач погодилася на запропоновані позивачем умови кредитування, свою згоду на його укладення не відкликала, Договір про відкриття кредитної лінії № 1079-3931 від 26.08.2022 не оспорювала та презумпцію його правомірності не спростувала, у строки, встановлені договором, кредит не повернула.
За змістом укладеного між сторонами договору 40 000 грн, з яких судом стягнуто 3 500 грн, - це погоджена сторонами плата позичальника за правомірне користування кредитними коштами у межах загального строку кредитування - 300 календарних днів, тобто є договірними процентами за кредитом у розумінні статей 1048, 1054, 1056-1 ЦК України, що входять до складу зобов`язання позичальника, проте, суд першої інстанції, порушивши принцип змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, всупереч змісту договірних правовідносин сторін, безпідставно відмовив у стягненні усіх процентів за кредитом за відсутності для того правових та фактичних підстав, що призвело до помилкового вирішення справи. 
За вказаних обставин рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у повному обсязі.
Відповідно до вимог частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України, ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд відповідно змінює розподіл судових витрат, які у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Позивачем у справі понесено судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн та апеляційної скарги - 3 633,60 грн, а всього на суму 6 056 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доказів наявності у відповідача ОСОБА_1 пільг щодо сплати судового збору матеріали справи не містять.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» - задовольнити.
Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 вересня 2024 року в частині визначення розміру процентів за кредитним договором № 1079-3931 від 26 серпня 2022 року, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», та відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість по процентах за кредитним договором № 1079-3931 від 26 серпня 2022 року у розмірі 40 000 грн.
Змінити розподіл судових витрат. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 6 056 грн у відшкодування понесених судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги. 
В частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 1079-3931 від 26.08.2022 у розмірі 10 000 грн рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 вересня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
.
Головуючий суддя                                                        С. Б. Бутенко

Судді                                                                        Г. Л. Карпушин

О. І. Обідіна