ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

01 вересня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 389/1143/25
Головуючий у першій інстанції – Бузунко О. А.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1461/25
№ 22-ц/4823/1462/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої-судді: Мамонової О.Є.,
суддів – Висоцької Н.В., Онищенко О.І., 

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 червня 2025 року та на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

                                        У С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 23.01.2019 Знам`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області,  актовий запис №8. 

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.04.2025 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направлено до Козелецького районного суду Чернігівської області для розгляду справи по суті у зв`язку з реєстрацією місця проживання відповідача.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 15.05.2025 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
Призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду по суті в судове засідання на 03.06.2025 на 11 годину 30 хвилин в приміщенні Козелецького районного суду Чернігівської області.
Викликано сторони в судове засідання.
Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали. Роз`яснено, що копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Також роз`яснено, що до відзиву додаються: 1) докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази ненадані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. До відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

31.05.2025 ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» подала до суду відзив на позовну заяву. Доказів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу до відзиву не додано. 

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 03.06.2025 відзив на позовну заяву залишено без розгляду. 

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 25.06.2025 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено.
Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Знам`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області за актовим записом №8, 23.01.2019.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 605,60 грн на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду від 03.06.2025 про залишення без розгляду відзиву та рішення суду від 25.06.2025 в частині судових витрат; ухвалити нове рішення щодо судових витрат (звільнити або розподілити 50/50).
Доводи апеляційної скарги в частині оскарження ухвали районного суду від 03.06.2025 зводяться до того, що строк на подання відзиву фактично не почався, оскільки ухвала не була вручена. Також, суд не встановив строк для усунення недоліків, чим позбавив відповідачку права на захист. 
Оскаржуючи рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, стверджує, що судові витрати покладено на неї повністю без зазначення мотивів, що суперечить принципу справедливості розподілу витрат. Зазначає, що вона є соціально вразливою особою, оскільки має статус інваліда та одинокої матері. 

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані рішення та ухвала суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду в частині розірвання шлюбу не оскаржується, та відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.10.2018 у справі № 186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині розподілу судових витрат.

За правилами ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої  статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Щодо оскарження ухвали Козелецького районного суду Чернігівської області від 03.06.2025

Залишаючи відзив ОСОБА_2 без розгляду районний суд, керуючись ч. 4, 5 ст. 178 ЦПК України, виходив з того, що до відзиву не додано доказів надіслання відзиву і доданих до нього доказів позивачу. 
З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки він узгоджується з приписами цивільного процесуального закону. 

Відповідно до ч. 1-4 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов`язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви).
Згідно з ч. 1-5 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.
Відзив підписується відповідачем або його представником.
Відзив повинен містити:
1) найменування (ім`я) позивача і номер справи;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем;
4) обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується;
5) заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права;
6) перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання;
7) заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті;
8) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.
До відзиву додаються:
1) докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем;
2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Відповідно до ст. 191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати:
1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову;
2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи також у разі, якщо відзив подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його і не навела поважних причин невиконання такого обов`язку.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:
1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
2) найменування суду, до якого вона подається;
3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;
4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;
5) підстави заяви (клопотання, заперечення);
6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення);
7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.
Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).
Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.
Згідно з ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

У порушення вимог ч.  4, 5 ст. 178 ЦПК України ОСОБА_2 до відзиву на позовну заяву від 30.06.2025 не додала документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу ОСОБА_1 .
З огляду на вищевикладене, районний суд правомірно залишив відзив відповідачки без розгляду, як то передбачено приписами ч. 4 ст. 183 ЦПК України. 
Посилання заявниці на те, що строк на подання відзиву фактично не почався, оскільки ухвала не була вручена, а також на те, суд не встановив строк для усунення недоліків, чим позбавив відповідачку права на захист, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку із недотриманням ОСОБА_4 вимог ч.  4, 5 ст. 178 ЦПК України, наслідком  чого є саме повернення заяви (у даному випадку – відзиву) без розгляду. 
Таким чином, ухвала Козелецького районного суду Чернігівської області від 03.06.2025 в частині залишення відзиву на позовну заяву без розгляду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстави для її скасування відсутні. 

Щодо оскарження рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 25.06.2025 в частині розподілу судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).
У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача (ч. 3 ст. 242 ЦПК України).
Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».
Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2025 встановлений в розмірі 3 028 грн, а тому розмір судового збору за звернення до суду з даним позовом становить 1 211,20 грн.
Позивач ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 (а.с. 8), а тому при зверненні до суду судовий збір не сплачував. 
У справі встановлено, що відповідачка до початку розгляду справи по суті у судовому засіданні 25.06.2025 позов визнала (протоколом судового засідання № 4747617 від 25.06.2025).
З огляду на положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору і не сплачував його при звернення до суду, то підстави для  повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору відсутні, а решта 50 відсотків судового збору має бути стягнута з відповідачки на користь держави.
Таким чином суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідачки на користь держави 605,60 грн судового збору, що становить 50 відсотків від суми судового збору, яка підлягала сплаті при зверненні до суду з даним позовом (1211,20 грн х 50%).
При цьому не заслуговує на увагу посилання відповідачки на те, що вона є особою з інвалідністю III групи та одинокою матір`ю, так як відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Ураховуючи викладене, переглянувши оскаржуване судове рішення та ухвалу суду в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані  ухвала та рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 364, 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                                           У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 червня 2025 року  – залишити без змін.
Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 червня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча                                                                      О.Є.Мамонова

Судді:                                                                             Н.В. Висоцька

                                                                                       О.І. Онищенко