Справа № 454/130/25                                Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю. 
Провадження № 33/811/799/25                        Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 05 травня 2025 року про притягнення  ОСОБА_2  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою визнано ОСОБА_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч)грн. 00коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять)грн. 60коп.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 04.01.2025 року близько 23.39год. на автодорозі у с.Смиків по вул. Сокальська 23, Шептицького району, водій ОСОБА_2 , в порушення вимог п.2.9.а Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «ZX Landmark» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі апаратом «BrACAudit-U421» з результатом 1,076 % проміле. 
Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 05.05.2025 та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в складу та події адміністративного правопорушення.
Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вимоги апеляційної скарги вважаю, що слід повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, виходячи з наступного.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Згідно ч.1 ст.271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга подана ОСОБА_1 , який на підтвердження своїх повноважень надав суду апеляційної інстанції копію нотаріальної довіреності на представництво інтересів ОСОБА_2 . Договір про надання правової допомоги ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутній.
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Рішенням Конституційного Суду України № 13-рп/2000 від 16.11.2000 року роз`яснено, що положення ч.1 ст.59 Конституції України слід розуміти як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при   захисті   від обвинувачення та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. При цьому положення ч. 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яким обмежується право на вільний вибір особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, як захисника своїх прав, крім адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи визнано такими, що не відповідають Конституції України.
Вказане рішення було ухвалене в листопаді 2000 року і відповідало положенням діючої на той час редакції Конституції України. В той же час Законом № 1401-VIII від 02.06.2016 року Конституцію України доповнено ст. 131-2, відповідно до якої виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Цим же Законом розділ XV «Перехідні положення» Конституції України доповнено п. 16-1, згідно з яким представництво за ст. 131-2 виключно адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, відповідно до положень ст. 131-2 Конституції України, яка є нормою прямої дії, з 1 січня 2018 року виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в судах апеляційної інстанції.
Водночас, відповідно до Єдиного реєстру адвокатів України, в зазначеному реєстрі відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 видавалося свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю у відповідності до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року зі змінами та доповненнями.
Відтак враховуючи те, що представництво у судах здійснюється виключно адвокатом, а право на заняття адвокатською діяльністю у Левицького В.С. відсутнє, вважаю, що він не відноситься до осіб, які вправі подавати апеляційну скаргу.
Виходячи з викладеного апеляційний суду вважає, що подана апеляційна скарга підлягає поверненню як така, що подана особою, яка не вправі подавати апеляційну скаргу.
Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 05 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_2  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду                          Урдюк Т.М.