ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1828/25 Справа № 932/4705/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Юдіна Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 липня 2025 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника Перепелиці В.М., що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 , 
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Стрижака Євгенія Юрійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - 
       на постанову судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 09 червня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

       Постановою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 09 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що близько о 10 годин 15 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. Nissan Juke д.н.з. НОМЕР_1 на нерегульованому перехресті вул. Січеславська Набережна та вул. В. Мономаха, виконуючи розворот на зелений сигнал світлофору, не переконався у безпеці маневру, не дав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався прямо у зустрічному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відтак ОСОБА_1 інкриміноване порушення вимог п. 10.1. ПДР та, як наслідок, адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник вказує на незаконність та необґрунтованість постанови, яка підлягає скасуванню, оскільки містить відомості, які не відповідають фактичним обставинам справи, а висновки суду будуються на припущеннях.
Вказує, що оскаржувана постанова суду взагалі не містить обставин, установлених судом під час розгляду справи, оскільки мотивувальна частина постанови містить лише опис даних зазначених саме в протоколі про адміністративне правопорушення. Судом не зазначено у постанові дати ДТП, а вказано лише її час.
Посилаючись на зміст протоколу, суд у постанові зазначив про те, що вказаним протоколом ОСОБА_1 інкримінуються дії, які полягають у порушенні вимог п.10.1.ПДР України, але далі по тексту постанови судом самостійно додатково інкримінується ОСОБА_1 порушення ще одного пункту ПДР України, а саме пункту 16.6 ПДР. Таким чином суд фактично самостійно доповнив фабулу правопорушення та вийшов за межі обвинувачення.
Крім того зі змісту постанови вбачається, що ДТП за участю ОСОБА_1 відбулася саме на нерегульованому перехресті вул. Січеславська Набережна та вул. В.Мономаха (перший абзац мотивувальної частини постанови), але вказане не відповідає дійсності, оскільки спростовується як схемою ДТП, яка була надана до протоколу, так і інформацією КП «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради від 13.05.2025, з яких вбачається, що перехрестя вул. Січеславська Набережна та вул. В. Мономаха обладнано світлофорними об`єктами, тобто є регульованим перехрестям.
Вищенаведене свідчить, що фактичні дані викладені судом в постанові не відповідають дійсним обставинам справи та суперечать матеріалам справи. 
Вказує, що в ході судового розгляду, захисником Панкратова А.В. надавались пояснення та заперечувалась вина ОСОБА_1 , посилаючись на те, що дії останнього не знаходились у причинному зв`язку з настанням наслідків ДТП.
Так, враховуючи дані відеозапису дорожньо-транспортної пригоди, встановлений режим роботи світлофорів, а також відомості, що містяться в циклограмі світлофорного об`єкту на перехресті, арифметичним способом було встановлено, що автомобіль Тойота н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , рухаючись по вул.Січеславська Набережна в напрямку руху до Центрального моста виїхав на перехрестя на забороняючий рух жовтий сигнал світлофору без реагування на зміни дорожньої обстановки, який відповідно до циклограми горів в період часу з 10:16:20 до 10:16:23 години.
З огляду на встановлені обставини, порушення ПДР України з боку водія автомобіля Тойота н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку по відношенню до авто ОСОБА_1 , в порушення вимог п.8.7.3 "ґ" ПДР України та виїхав на перехрестя на забороняючий для нього рух жовтий сигнал світлофору, були причиною та умовою виникнення ДТП і саме його дії знаходились в причинному зв`язку з наслідками ДТП.
Але вказаним доводам та наданим стороною захисту доказам суд не надав належної оцінки та спотворив зміст цих доказів, зазначивши про те, що на відеозапису з камер ситуаційного спостереження на перехресті вул. Січеславська Набережна та вул. Мономаха знаходяться два світлофори, і з відповіді Департаменту не можливо встановити про який світлофорний об`єкт йде мова та циклограму якого світлофорного об`єкта було надано.
Вказані висновки суду є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на даних, зафіксованих на відеозапису та у відповіді Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради №5/5-7 від 13.05.2025, в якій зазначено як працюють світлофорні об`єкти (циклокрама та зміст листа Департаменту, яким надавалась циклограма) на перехресті вул.Січеславська Набережна та вул.Володимира Мономаха та з урахуванням схеми ДТП можливо достовірно встановити як організований дорожній рух на вказаному перехресті. Відповідно до інформації Департаменту, світлофорні об`єкти на перехресті працювали у трифазному режимі, з зазначенням циклів, фаз та тактів, які діяли на кожному з світлофорів на вказаному перехресті. Також ця інформація дає розуміння як відбувається пофазовий роз`їзд на світлофорних об`єктах перехрестя і що 1 фаза регулює роботу світлофорного об`єкта щодо руху транспортних засобів по вул.Січеславська Набережна в обох напрямках з поворотами на вул.Володимира Мономаха; 2 фаза регулює продовження руху транспортних засобів по вул. Січеславська Набережна в напрямку вул. Ю.Словацького з поворотом на вул. Володимира Мономаха; 3 фаза регулює рух пішоходів, що перетинають проїзну частину вул.Володимира Мономаха та вул.Січеславська Набережна; транспортних засобів по вул. Січеславська Набережна в напрямку вул. Ю.Словацького з поворотом на вул.Володимира Мономаха.
Крім того суд не взяв до уваги доводи арифметичні розрахунки сторони захисту, за якими водій автомобіля Тойота н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 перетнув дорожню розмітку 1.12 (стоп-лінія) о 10:16:23 годині та виїхав на перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору.
При цьому суд зазначив, що такі арифметичні розрахунки сторони захисту не базуються на об`єктивних та достовірних даних, а подібні дослідження відносяться до повноважень експертних установ. На думку апелянта в ситуації, що була предметом судового розгляду, не було необхідності проведення автотехнічної експертизи, оскільки матеріали справи містять відеозапис події, схему ДТП та циклограму світлофорного об`єкта, які шляхом співставлення відео та циклограми дозволяють чітко встановити всі обставини ДТП.
Крім того у постанові суд, без належних на те доказів, оцінив дії водія, який керував транспортним засобом сірого кольору, який на відеозапису (в момент перед зіткненням) знаходився перед автомобілем, яким керував ОСОБА_1 , та за висновком суду, перед виконанням повороту ліворуч надав дорогу т.з. Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався йому на зустріч, тим самим уникнувши зіткнення. Вказані висновки суду ґрунтуються на припущеннях, оскільки в судовому засіданні не допитувався водій автомобіля сірого кольору, в матеріалах справи відсутні письмові пояснення цього водія. 
Враховуючи викладене, захисник просить постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 09.06.2025 скасувати та прийняти нову, якою закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

До апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_2 та його представник — адвокат Ломакін В.В. не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомили. 
Захисник Перепелиця В.М. не заперечувала проти можливості розгляду справи за відсутності свого підзахисного ОСОБА_1 , а також потерпілої сторони.
Враховуючи викладене, апеляційний суд уважає, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого та його представника, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Перепелиця В.М. підтримала доводи поданої апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, просила скасувати рішення суду першої інстанції, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Додатково суду пояснила, що в даній ситуації саме дії потерпілого ОСОБА_2 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП. Натомість на проведенні авто-технічної експертизи не наполягала. Не заперечувала, що наявна у справі схема ДТП (а.с.2) дійсно була підписана водієм ОСОБА_1 без зауважень, оскільки той перебував у стурбованому стані.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

       Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, наявні в матеріалах провадження, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №289310 від 03.04.2025; схему місця ДТП від 03.04.2025; письмові пояснення ОСОБА_1 від 03.04.2025; письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 від 03.04.2025; відеозапис з камер ситуаційного спостереження; відповідь Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури ДМР від 13.05.2025 № 5/5-7; циклограму світлофорного об`єкта 56000005 Січеславська Набережна – вул. Мономаха.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №289310 від 03.04.2025, складного відносно ОСОБА_1 , 03.03.2025 о 10:15:00 годин в м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 27, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan Juke д.н.з. НОМЕР_1 на регульованому перехресті вул. Січеславська Набережна та вул. В. Мономаха, виконуючи розворот на зелений сигнал світлофору не переконався в безпеці маневру, не дав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався прямо в зустрічному напрямку. В результаті автомобілі отримали механічні пошкодження, травмованих немає. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.6 та п. 10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
У графі «Свідки чи потерпілі» вказано “не залучалися”.
       Зазначено, що до протоколу додаються схема місця ДТП, пояснення водіїв та інші матеріали. 
Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце та час розгляду справи, про що у відповідній графі міститься власноручний підпис ОСОБА_1 .
У графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» вказано «на окремому аркуші».
Вказано, що тимчасово вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_3 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_4 .
Протокол підписаний працівником поліції, який його складав (а.с.1).

У схемі місця ДТП від 03.04.2025 відображено місце зіткнення автомобілів, осипу уламків та напрямок їх руху.
Зазначено, що ДТП сталася при денному освітленні, стан покриття дорожньої частини — мокре, є наявність горизонтальної розмітки проїжджої частини та наземного пішохідного переходу з дорожніми знаками та розміткою, світлофорний об`єкт на момент скоєння ДТП працював. 
Також у схемі місця ДТП відображено, що автомобіль Nissan Juke д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження, а саме: деформовано капот, передній бампер, номерний знак, решітка радіатора, розбита ліва нижня фара.
Автомобіль Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 отримав пошкодження: деформація обох лівих дверей, заднього лівого крила, заднього бамперу зліва, подряпини на диску заднього лівого колеса.
В графі «Вид пригоди» вказано «зіткнення».
Кількість учасників ДТП — 2; транспортних засобі — 2.
В графі “Порушення пункту ПДР за ст. 124 КУпАП” вказано: п. 10.1, 16.6 щодо водія ОСОБА_1 .
Схема місця ДТП підписана працівником поліції, який її складав, а також учасниками події — водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.2).

Згідно письмових пояснень водія ОСОБА_1 , 03.04.2025 о 10.15 годин він керував транспортним засобом Nissan Juke д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Січеславська Набережна від Центрального мосту вбік вул. В. Мономаха. На перехресті вул. Січеславська Набережна та вул. В. Мономаха включив лівий покажчик повороту, стояв у лівій смузі на розворот та пропускав зустрічний транспорт. Потім почав рух на розворот, попереду була машина, яка стояла на поворот ліворуч. Боковим зором побачив машину, яка дуже швидко рухалась. ОСОБА_1 натиснув на гальма, після чого відчув удар в передній бампер. Сталось зіткнення з автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 . Вважає, що автомобіль Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 рухався на червоний сигнал світлофору, відбулось зіткнення та машина зупинилась біля правого узбіччя дороги приблизно через 20-30м від місця зіткнення (а.с.3).

Відповідно до письмових пояснень водія ОСОБА_2 , 03.04.2025 о 10 годині 15 хвилин він керував автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Січеславська Набережна від вул. Воскресенська в бік вул. Європейська в лівій смузі. На перехресті вул. Січеславська Набережна та вул. В. Мономаха, рухався в крайній лівій смузі на зелений сигнал світлофора зі швидкістю приблизно 55 км/год. В той час автомобіль Nissan Juke д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по лівій полосі зустрічного напрямку здійснив різкий маневр повороту на пішохідному переході, при цьому перед автомобілем Nissan Juke д.н.з. НОМЕР_5 стояв інший автомобіль, який чекав повороту ліворуч та за правилами дорожнього руху пропускав ОСОБА_2 . Із-за цього автомобіля ОСОБА_2 не встиг вчасно побачити автомобіль Nissan Juke д.н.з. НОМЕР_1 та трапилось зіткнення, хоча він спробував скерувати свій автомобіль праворуч (а.с.4). 

Долученим до матеріалів справи працівниками поліції відеозапису з камер ситуаційного спостереження на перехресті вул. Січеславська Набережна та вул. Мономаха від 03.04.2025 зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів Nissan Juke д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 (а.с.5).

За інформацією, наданою КП “Транспортна інфраструктура міста” Дніпровської міської ради, світлофорний об`єкт у період з 10.12 годин до 10.18 годин 03 квітня 2025 року, що розташований на перехресті вул. Січеславська Набережна та вул. Володимира Мономаха, працював у трифазному режимі, згідно до закладеної у дорожній контролер програми: 
1 фаза — 38 сек.- Рух транспортних засобів по вул. Січеславська Набережна в обох напрямках з поворотами на вул. Володимира Мономаха;
Т пром — 6 сек;
1 фаза — 26 сек. - Продовжується рух транспортних засобів по вул. Січеславська Набережна в напрямку вул. Ю. Словацького з поворотом на вул. Володимира Мономаха;
Т пром — 6 сек;
3 фаза — 12 сек. - Рух пішоходів, що перетинають проїзну частину вул. Володимира Мономаха та вул. Січеславська Набережна;
Т пром — 6 сек (а.с. 26-27).

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
За вимогами п. 16.6 ПДР, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
Апеляційний суд, дослідивши зміст наявних у матеріалах справи доказів, дійшов до висновку про правильність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин. Наявні в матеріалах провадження докази є належними, допустимими, такими, що доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
При розгляді даної справи апеляційний суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, у якому Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції та матеріали справи свідчать про те, що саме внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.1 та 16.6 ПДР виникла дана дорожньо-транспортна пригода, оскільки останній керуючи автомобілем Nissan Juke д.н.з. НОМЕР_1 на регульованому перехресті вул. Січеславська Набережна та вул. В. Мономаха в м. Дніпрі, виконуючи розворот на зелений сигнал світлофору не переконався в безпеці маневру, не дав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався прямо в зустрічному напрямку, в результаті чого відбулось зіткнення транспортних засобів з матеріальними збитками.
Суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
До апеляційних тверджень захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що постанова суду першої інстанції не містить обставин, встановлених судом, а мотивувальна частина постанови містить лише опис даних, зазначених саме в протоколі про адміністративне правопорушення, слід віднестись критично, позаяк такі доводи є суб`єктивним висновком сторони захисту, який суперечить наявним матеріалам провадження, зокрема оскаржуваній постанові.
Так, згідно вимог ст. 251, 252 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Як убачається з постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги закону, всебічно дослідивши матеріали справи та пославшись у своїй постанові на фактичні дані, зокрема щодо обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, які встановлені протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 289310 від 03.04.2025; схемою місця ДТП від 03.04.2025; письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; відеозапис з камер ситуаційного спостереження; відповідь на адвокатський запит Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури ДМР від 13.05.2025 № 5/5-7 та наданою циклограмою світлофорного об`єкта 56000005 Січеславська Набережна – вул. Мономаха. Тому доводи сторони захисту про те, що судом першої інстанції не встановлено фактичних обставин адміністративного правопорушення є необґрунтованими.
Не впливають на правильність висновків суду першої інстанції і посилання захисника на те, що у постанові суду не зазначено дати скоєння ДТП, а також про те, що суд самостійно доповнив фабулу правопорушення та вийшов за межі обвинувачення, додатково інкримінувавши ОСОБА_1 порушення ще одного пункту ПДР, а саме — п. 16.6 ПДР.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №289310 від 03.04.2025, о 10:15:00 годин 03.04.2025 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan Juke д.н.з. НОМЕР_1 на регульованому перехресті вул. Січеславська Набережна та вул. В. Мономаха, у порушення вимог п. 16.6 та п. 10.1 ПДР, виконуючи розворот на зелений сигнал світлофору, не переконався в безпеці маневру, не дав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався прямо в зустрічному напрямку (а.с.1). Про допущені ОСОБА_1 порушення вимог п. 16.6 та п. 10.1 ПДР органом поліції також зазначено у схемі місця ДТП (а.с.2). 
Таким чином органом поліції пред`явлено обвинувачення ОСОБА_1 у порушенні ним п. 16.6 та п. 10.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП, а твердження адвоката про те, що суд першої інстанції самостійно додатково доповнив фабулу правопорушення, вийшов за межі обвинувачення та вказав про порушення ОСОБА_1 пункту 16.6 ПДР, є безпідставними. Крім того, відповідно до наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення та схему місця ДТП, де зазначено про порушення ним вимог п.10.1 та п. 16.6 Правил дорожнього руху без жодних зауважень, заперечень чи клопотань щодо зазначених у процесуальних документах обставин, зокрема і щодо правильності зазначених пунктів ПДР.
На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, відповідно до вимог ст.283 КУпАП ґрунтується на обставинах, установлених при розгляді справи, у ній у повній мірі зазначено суть та ознаки вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, дату та місце його вчинення, вірно зазначено пункти Правил дорожнього руху, порушений водієм, а також інші необхідні дані, передбачені вимогами закону.
Твердження сторони захисту про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги пояснення сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 вини, оскільки його дії не знаходились у причинно-наслідковому зв`язку з настанням наслідків ДТП — не заслуговують на увагу.
Як убачається з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції врахував письмові заперечення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо непричетності ОСОБА_1 до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а також пояснення адвоката у судовому засіданні та зазначив, що позиція захисту спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.
Так, за письмовими запереченнями адвоката та вимогами апеляційної скарги, ОСОБА_1 мав право здійснювати маневр розвороту о 10:16:24 на зелений сигнал світлофору, оскільки відповідно до інформації, наданою КП “Транспортна інфраструктура міста” Дніпровської міської ради та циклограми світлофорного об`єкта, червоний сигнал світлофору по вул. Січеславська Набережна у напрямку вул. Ю. Словацького з поворотом на вул. В. Мономаха загорівся о 10:16:55 годин. Розрахувавши арифметично на основі даних з циклограми, адвокат уважає, що на світлофорі по вул. Січеславська Набережна у напрямку руху до Центрального моста жовтий сигнал світлофору горів в період часу з 10:16:20 до 10:16:23, в момент чого ОСОБА_2 , у порушення правил дорожнього руху здійснював проїзд через перехрестя.
Спростовуючи версію сторони захисту, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено у постанові про те, що з долученого до матеріалів провадження відеозапису з камер ситуаційного спостереження, встановлених на перехресті вул. Січеславська Набережна та вул. Мономаха, убачається, що на місці події знаходяться два світлофорних об`єкти для різних (протилежних) напрямків руху. При цьому об`єктивно встановити, на який сигнал світлофору рухався водій ОСОБА_2 по вул. Січеславська Набережна у напрямку до Центрального мосту 13.05.2025 у період з 10:16:20 до 10:16:23, не надається можливим ні з відеозапису з камер міського спостереження, ні з інформації, наданої КП “Транспортна інфраструктура міста” Дніпровської міської ради.
Апеляційні твердження захисника про те, що маючи логічне мислення, аналітичні здібності та арифметичні знання, враховуючи наявні докази можливо зробити висновок про те, що потерпілий ОСОБА_2 рухався в зустрічному напрямку по відношенню до ОСОБА_1 та виїхав на перехрестя на забороняючий жовтий сигнал світлофору, є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки розрахунки захисника не можуть бути належним доказом, так як адвокат не є особою, яка володіє спеціальними знаннями в розумінні ст. 273 КУпАП. 
Є безпідставними і твердження захисника про те, що суд першої інстанції без належних доказів оцінив дії водія, який керував транспортним засобом сірого кольору та відповідно до відеозапису в момент перед зіткненням знаходився перед автомобілем, яким керував водій ОСОБА_1 , перед виконання повороту ліворуч надав дорогу автомобілю під керуванням водія ОСОБА_2 . Суд першої інстанції у своїй постанові лише виклав фактичні обставини, наявні на долученому до матеріалів провадження працівниками поліції відеозапису з міських камер відеоспостереження, жодним чином не оцінюючі дії водія автомобіля сірого кольору, який їхав у попутному напрямку перед автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , та який перед виконанням повороту ліворуч, надав дорогу водію ОСОБА_2 .
Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при обставинах встановлених постановою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 09.06.2025, чим він порушив вимоги п.п.10.1, 16.6 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
У свою чергу належних доказів на спростування висновків суду першої інстанції особою, яка притягається до адміністративної відповідальності під час апеляційного розгляду не надано.
В апеляційній скарзі містяться також інші доводи, які зводяться до дослівного викладу положень КУпАП, без їх належного співвідношення до доказів та фактичних обставин цієї справи, тому не потребують детального аналізу апеляційним судом, оскільки не мають вирішального значення у цьому провадженні, виходячи із предмету та меж доказування у даній категорії справ, а правова оцінка та мотиви апеляційного суду за всіма ключовими доводам сторони захисту, на які апелянт акцентував увагу в апеляційній скарзі, викладені вище.
Застосовуючи такий підхід, апеляційний суд виходить з усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо мотивування судового рішення. І хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 р., заява № 4909/04, § 58). Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн., у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Стрижака Є.Ю. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 09.06.2025 є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Стрижака Євгенія Юрійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 09 червня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                                  В.В. РУДЕНКО