УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 585/1792/25
провадження № 51- 3331 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 09 червня 2025 року про відмову у відкритті провадження,
установив:
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 09 червня 2025 року, постановленою на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16  травня 2025 року.
Зазначеною ухвалою, відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України, було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42015200000000355 від 03 вересня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. 
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що Сумський апеляційний суд, ухвалюючи рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження, допустив порушення, а саме: неправильно застосував ч. 11 ст. 284 КПК України, оскільки скарга стосувалась ухвали про відмову в закритті провадження, яка, на його думку, підлягає апеляційному оскарженню; порушив конституційне право на апеляційний перегляд (п. 8 ст. 129 Конституції України) та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції); не навів належної мотивації, всупереч вимогам ст. 370 та ч. 2 ст. 418 КПК України; не застосував загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 7 та ч. 6 ст. 9 КПК України; та проігнорував усталену практику Верховного Суду щодо забезпечення права на апеляційне оскарження ухвал, які зачіпають права сторін, що прокурор вважає релевантною. 
Перевіривши доводи касаційної скарги та проаналізувавши долучену до неї копію оскаржуваного судового рішення, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
Відповідно до ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 11 ст. 284 КПК України, ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Зі змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду вбачається, що за результатами перевірки апеляційної скарги прокурора на ухвалу на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 травня 2025 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, суддя апеляційного суду встановив, що процесуальний закон не передбачає апеляційного оскарження такої ухвали, тому на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України постановив рішення про відмову у відкритті провадження .
Мотивуючи своє рішення суддя керувався положеннями ч. 11 ст. 284 КПК України, які регламентують лише можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали суду про закриття кримінального провадження, а не ухвали про відмову у його закритті. Крім того, мотивуючи своє рішення суддя застосував правову позицію Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладену постанові від 16 грудня 2024 року у справі № 405/1050/24.
Колегія суддів касаційного суду погоджується з мотивами, наведеними в рішенні апеляційного суду, та вважає, що суддя апеляційної інстанції обґрунтовано дійшов висновку про безпідставність вимог прокурора щодо можливості оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.
Доводи касаційної скарги прокурора про порушення апеляційним судом вимог ст. 129 Конституції України є без підставними, оскільки, ця конституційна норма забезпечує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження. 
Отже, з касаційної скарги та наданої до неї копії рішення суду апеляційної інстанції убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає. 
Керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 09 червня 2025 року про відмову у відкритті провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1                                                  ОСОБА_2                                      ОСОБА_3