П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
24 липня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/7059/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Димерлія О.О.,
суддів  Вербицької Н.В., Шляхтицького О.І., 
за участю секретаря Мунтян С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 року у справі №420/7059/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.02.2025 року №7152/15-32-03-03, №7153/15-32-03-03, №7154/15-32-03-03
У С Т А Н О В И В:
10 березня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» (далі – позивач, товариство) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 18.02.2025 року:
- №7152/15-32-03-03, яким ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 901 043 грн. 11 коп., у тому числі 819 130 грн. 10 коп. – основна сума податкового зобов`язання та 81 913 грн. 01 коп. – штрафні (фінансові) санкції (штраф);
- №7153/15-32-03-03, яким ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 1   343 470 грн. 70 коп., у тому числі 1 221 337 грн.– основна сума податкового зобов`язання та 122 133 грн. 70 коп. – штрафні (фінансові) санкції (штраф);
- №7154/15-32-03-03, яким за порушення вимог пунктів 16.1.3, п.16.1 ст.16, п.103.9 статті 103 Податкового кодексу України до ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 2380 грн.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що вказані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, які базуються виключно на припущеннях контролюючого органу, прийняті всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства України, оскільки висновки податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства не обґрунтовані посиланням на відповідні обставини, а господарські операції Товариства з контрагентом мали реальний характер.
За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 26 червня 2025 року прийнято судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» відмовлено повністю.
Ухвалюючи означене судове рішення, суд першої інстанції погодився з висновками контролюючого органу про порушення з боку Товариства податкового законодавства при формуванні витрат, доходів та податкового кредиту, оскільки з наданих позивачем документів неможливо встановити реальний характер господарських операцій з відповідними контрагентами.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД»  (далі – скаржник) подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції безпідставно не враховано висновки, викладені у листі ДПС України «Про результати розгляду заперечень на акт перевірки ГУ ДПС в Одеській області від 16.01.2025 року №1756/15-32-07-03-20». 
Як стверджує скаржник, за наслідками розгляду поданих Товариством заперечень на Акт перевірки, Державна податкова служба України погодилась з твердженням позивача про безпідставність висновків ГУ ДПС щодо відсутності у контрагентів ТОВ «ХЛІБОДАР» та ТОВ «ЗА МИР» складських приміщень та наявності розбіжностей в інформації, зазначеної в товарно-транспортних накладних.
За наведених обставин, податковий орган самостійно до прийняття спірних податкових повідомлень-рішень скасував висновки про порушення Товариством вимог податкового законодавства України при формуванні витрат, доходів та податкового кредиту з огляду на відсутність у ТОВ «ХЛІБОДАР» та ТОВ «ЗА МИР» складських приміщень, іншої матеріальної-технічної бази, а також розбіжностей в місцях навантаження/завантаження товару, вказаних у ТТН.
Наведене вище, на переконання скаржника, вказує на те, що під час розгляду справи судом першої інстанції не було надано належної оцінки даним обставинам, а також не було наведено доводів щодо їх неврахування чи відхилення.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Головного управління ДПС в Одеській області спростовує доводи апеляційної скарги Товариства, вказуючи на законність ухваленого судового рішення та просить його залишити без змін.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як установлено судом апеляційної інстанцій, на підставі наказу №12553-п від 05.12.2024 року, а також направлень від 17.12.2024 року, виданих Головним управлінням ДПС в Одеській області, посадовими особами контролюючого органу проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.10.2022 року по 30.09.2024 року.
За наслідками вище означеної перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області складено Акт №1756/15-32-07-03-20 від 16.01.2025 року (далі - Акт перевірки), висновками якого установлено порушення ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» вимог:
- п. 134.1.1 ст. 134, п.135.1. ст. 135, п.140.5.4. п.140.5. ст. 140 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, в результаті чого занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 1 073 893 грн. 64 коп., в тому числі у відповідних звітних періодів за 3 кв. 2023 рік – 1 054 187 грн. 36 коп., за 3 кв. 2024 рік – 19 706 грн. 28 коп.;
- п.44.1. ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 819 130 грн. 10 коп., у тому числі у розрізі відповідних податкових (звітних) періодів, а саме березень 2023 – 48 681 грн. 45 коп., травень 2023 – 388 901 грн. 12 коп., червень 2023 – 233 429 грн. 17 коп., липень 2023 – 148118 грн. 36 коп.; 
- п.44.3. ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, а саме не забезпечено зберігання первинних документів, протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання.
Не погоджуючись із висновками Акту перевірки, 29.01.2025 року ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» скеровано на адресу ГУ ДПС в Одеській області відповідні заперечення №1. (а.с.30-34)
За результатами розгляду поданих заперечень на Акт №1756/15-32-07-03-20 від 16.01.2025 року, 13.02.2025 року ДПС України складено висновок у формі листа №2220/КПР15-32-07-03-06, у відповідності до якого податковий орган частково визнав обґрунтованими заперечення ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» та скасував висновки про порушення, наведені Головним управлінням в Акті перевірки, шляхом їх виключення, а також внесенням змін, зокрема викладенням пункту 3.1.1.1 Акту в новій редакції. 
Разом з цим, щодо викладених порушень у підпункті 3.1.2.2 пункту 3.1.2 розділу ІІІ Акту перевірки комісією з питань розгляду заперечень вирішено залишити без змін з огляду на необґрунтованість доводів Товариства. (т.1 а.с.35)
На підставі вказаного Акту перевірки, з урахуванням листа ДПС України «Про результати розгляду заперечень на акт перевірки ГУ ДПС в Одеській області від 16.01.2025 року №1756/15-32-07-03-20», 18.02.2025 року ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме:
- №7152/15-32-03-03, яким ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 901 043 грн. 11 коп., у тому числі 819 130 грн. 10 коп. – основна сума податкового зобов`язання та 81 913 грн. 01 коп. – штрафні (фінансові) санкції (штраф);
- №7153/15-32-03-03, яким ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 1   343 470 грн. 70 коп., у тому числі 1 221 337 грн.– основна сума податкового зобов`язання та 122 133 грн. 70 коп. – штрафні (фінансові) санкції (штраф);
- №7154/15-32-03-03, яким за порушення вимог пунктів 54.3.1 пункту 54.3 статті 54, пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України до ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 2380 грн. (т.1 а.с.69-71)
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 року (далі - ПК України).
Положеннями пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
За приписами пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Пункт 44.7 статті 44 ПК України установлює, що у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).
У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.
Положеннями норм пункту 86.7 статті 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу.
Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (підпункт 86.7.1 пункту 86.7 статті 86 ПК України).
Згідно із підпунктом 86.7.4 пункту 86.7 статті 86 ПК України при розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.
За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Апеляційний суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію про те, що обов`язок контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів кореспондується з обов`язком платника податків зберігати такі первинні документи та надавати їх при перевірці. Не надання таких документів нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України прирівнюється до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами.
Тобто, у разі ненадання платником податків документів для проведення перевірки, у контролюючого органу є законні підстави провести перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації щодо задекларованих позивачем сум податкових зобов`язань та визнати ці суми непідтвердженими документально.
Водночас, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Указаного висновку щодо тлумачення наведених норм права дійшов і Верховний Суд, зокрема, в постановах від 17 серпня 2023 року у справі № 380/8798/21, від 06 серпня 2019 року у справі № 160/8441/18 та від 29 травня 2020 року у справі № 826/27811/15.
Приписами підпункту 134.1.1. пункту 134.1. статті 134 означеного Кодексу визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: 
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; 
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; 
в) ввезення товарів на митну територію України; 
г) вивезення товарів за межі митної території України; 
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. 
З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.
Згідно із пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Приписами пункту 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених згідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, установленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 201.1 статті 201 ПК України установлено, що платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.
Положеннями п. 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-XIV.
За визначеннями статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
У відповідності до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
В свою чергу, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Наявність належно оформлених первинних документів є обов`язковою ознакою господарської операції, однак не єдиною. За своєю правовою суттю господарською операцією є операція, яка змінює зміст активів платника податку, а первинні документи лише підтверджують факт її проведення.
Відтак, основною (первинною) ознакою господарської операції є її реальність, а наявність первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Належне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не свідчить про безумовну їх відповідність самому змісту операції. Правові наслідки створює саме господарська операція, а не первинні документи.
При цьому, оцінюючи обґрунтованість заявленої податкової вигоди адміністративний суд має оцінити обставини вчинення відповідних господарських операцій в їх сукупності та дослідити фактичні правовідносини учасників поставок, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та установити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.
З огляду на матеріали справи судовою колегією з`ясовано, що підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стало невизнання податковим органом реальності господарських операцій ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» із контрагентами ТОВ «ХЛІБОДАР» та ТОВ «ЗА МИР».
Так, Верховний Суд у постанові від 20 грудня 2021 року у справі №320/6147/19 вказував про те, що при розгляді справ, пов`язаних з бухгалтерським і податковим обліком платників податків, в обов`язковому порядку має бути здійснений аналіз первинних та інших документів і такий аналіз має бути відображений у судових рішеннях. Зазначення у судових рішеннях загальних посилань, що матеріалами справи підтверджується той чи інший довід учасника справи без посилання на конкретний первинний документ, який суд визнає доказом, який підтверджує відповідний довід, не може вважатися належним обґрунтуванням судового рішення в розумінні статті 242 КАС України.
Враховуючи означені висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 20 грудня 2021 року у справі №320/6147/19, судом апеляційної інстанції досліджено взаємовідносини позивача з ТОВ «ХЛІБОДАР» та ТОВ «ЗА МИР», у зв`язку з чим установлено наступне.
Згідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до основних видів діяльності ТОВ «ЗА МИР» належить: 01.11 – Вирощування зернових культур (крім рису, бобових культур і насіння олійних культур).
Відтак, як установлено колегією суддів апеляційного суду, ТОВ «ЗА МИР» є виробником сільськогосподарської продукції.
З матеріалів справи убачається, що податкова адреса ТОВ «ЗА МИР» - Сумська область, Сумській р-н., с. Кекине, вул. Садова буд.2, кількість працюючих 45 осіб. ТОВ «ЗА МИР» знаходиться на спрощеній системі оподаткування – єдиний податок 4 групи (1762,6091 га – рілля, 87,1 га – сінажі, 41 га – пасовища).
Відповідно до договору купівлі–продажу сільськогосподарської продукції від 13.03.2023 № 28-13/03/2023 та від 04.04.2023 року № 36-04/04/2023, укладених між ТОВ «ЗА МИР» (далі – продавець) та ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» (далі – покупець), позивач здійснював придбання сільськогосподарських культур (пшениця). (т.1 а.с.185 зворотній бік – 186, 189 зворотній бік – 190)
Як слідує зі змісту приписів пункту 1.1 вказаних Договорів продавець зобов`язується продати й передати, а покупець зобов`язується оплатити й прийняти від продавця сільськогосподарську продукцію, а саме пшениця 2-го класу українського походження, насипом 44 тони 540 кг., пшениця 2-го класу українського походження або пшениця 3 – го класу українського походження, насипом у кількості 400 (чотириста) тон насипом відповідно до умов цих договорів.
Згідно із приписами п.4.2. Договорів базис (умови) поставки – зі складу постачальника на склад в ТОВ «ДОЛИНСЬКА НОВА» Ізмаїльський район, с. Долинське, вул. Центральна 131.
В матеріалах справи наявні додаткові угоди до наведених вище Договорів, а саме:
- №1 від 20.03.2023 до договору купівлі-продажу від 13.03.2023 № 28-3/03/2023, у відповідності до пункту 4.2 якої базис (умови) поставки змінено – зі складу постачальника на склад за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська 188 для ТОВ «ЛОДЖИСТЛІ» або ТОВ «ДУНАЙ ЛОГІСТІК» - в квоту ТОВ «Пирятинський Делікатес».
- №1 від 05.04.2023 до договору купівлі-продажу від 04.04.2023 № 36-04/04/2023, відповідно до якої базис (умови) поставки змінено – зі складу постачальника на склад за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Портова 7, Ізмаїльський МТП, ВПК 1, склад 7 для ТОВ «АСКЕТ ШИППІНГ» - в квоту ТОВ «Пирятинський Делікатес».
На виконання умов договору купівлі–продажу сільськогосподарської продукції від 13.03.2023 № 28-13/03/2023, ТОВ «ЗА МИР» здійснило постачання на адресу ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» товару, а саме:
- пшениці 2-го класу українського походження, насипом 44 тони 540 кг., що підтверджується видатковою накладною №15 від 20.03.2023 року; (т.1 а.с.187 зворотні бік)
- пшениці 2-го класу українського походження, насипом 68 тони 10 кг., що підтверджується видатковою накладною №27 від 07.04.2023 року; (т.1 а.с.191 зворотні бік)
- пшениці 3-го класу українського походження, насипом 56 тони 76 кг., що підтверджується видатковою накладною №29 від 07.04.2023 року; (т.1 а.с.194 зворотні бік)
- пшениці 3-го класу українського походження, насипом 23 тони 96 кг., що підтверджується видатковою накладною №32 від 21.04.2023 року; (т.1 а.с.197)
- пшениці 2-го класу українського походження, насипом 71 тони 60 кг., що підтверджується видатковою накладною №33 від 21.04.2023 року; (т.1 а.с.199 зворотній бік)
- пшениці 2-го класу українського походження, насипом 120 тони 20 кг., що підтверджується видатковою накладною №35 від 22.04.2023 року; (т.1 а.с.199 зворотній бік)
- пшениці 2-го класу українського походження, насипом 22 тони 32 кг., що підтверджується видатковою накладною №36 від 23.04.2023 року; (т.1 а.с.206 зворотній бік)
- пшениці 2-го класу українського походження, насипом 22 тони 72 кг., що підтверджується видатковою накладною №39 від 28.04.2023 року; (т.1 а.с.209)
- пшениці 2-го класу українського походження, насипом 22 тони 72 кг., що підтверджується видатковою накладною №39 від 28.04.2023 року; (т.1 а.с.209)
Зобов`язання по оплаті вартості придбаного товару виконані покупцем, що підтверджується рахунками на оплату №27 від 07.04.2023 року, №29 від 07.04.2023 року, №32 від 21.04.2023 року, №33 від 21.04.2023 року, №35 від 22.04.2023 року, №36 від 23.04.2023 року, №39 від 28.04.2023 року, та випискою з АТ ПРИВАТ БАНК за період з 01.04.2023 року по 30.04.2023 року. (т.1 а.с.191, 194, 196 зворотній бік, 199, 202, 206, 208. 247-249)
За аналізом супровідних документів (товарно-транспортних накладних), наявних в матеріалах справи, судовою колегією установлено, що перевезення товару, придбаного згідно із вказаних вище договорів, здійснювалось за адресою пункту навантаження Одеська область, Ізмаїльський район, с. Саф`яни, вул. Зелена 33/11 та Сумська область, Сумській р-н., с. Кекине, вул. Садова буд.2. (т.1 а.с.188 зворотній бік – 189, 192 зворотній бік – 193 зворотній бік)
Так, у відповідності із Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою Сумська область, Сумській р-н., с. Кекине, вул. Садова буд.2 розміщений об`єкт нерухомого майна (складські приміщення) загальною площею 1750,2 кв. м., який знаходиться у приватній власності продавця - ТОВ «ЗА МИР».
За адресою Одеська область, Ізмаїльський район, с. Саф`яни, вул. Зелена 33/11 знаходяться складські приміщення, які перебувають у користуванні ТОВ «ЗА МИР» на праві оренди відповідно до Договору оренди №0104/23 від 01.04.2024 року. (а.с.183)
При цьому, як з`ясовано судовою колегією, згідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до основних видів діяльності ТОВ «ХЛІБОДАР» належить: 01.11 – Вирощування зернових культур (крім рису, бобових культур і насіння олійних культур).
Отже, як установлено колегією суддів апеляційного суду, ТОВ «ХЛІБОДАР» є виробником сільськогосподарської продукції.
З матеріалів справи убачається, що податкова адреса ТОВ «ХЛІБОДАР» - Сумська область, Сумській р-н., с. Степанівка, вул. Центральна, буд.23-А, кількість працюючих 63 особи. ТОВ «ХЛІБОДАР» знаходиться на спрощеній системі оподаткування – єдиний податок 4 групи. 
Відомості про об`єкти оподаткування (за формою 20-ОПП): наявні власні та орендовані основні фонди, а саме автотранспорт, колісна техніка, земельні ділянки у кількості 1540 шт., бочки – 2 шт., офіс – 1 шт.
Між ТОВ «ХЛІБОДАР» (далі - продавець) та ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» (далі - покупець) укладений Договір купівлі – продажу сільськогосподарської продукції № 33-04/04/2023 від 21.03.2023 року. (т.1 а.с.126)
Згідно до положень п.1.1. вказаного Договору продавець зобов`язується продати й передати, а покупець зобов`язується оплатити й прийняти від продавця сільськогосподарську продукцію пшениця 2-го класу українського походження, насипом або пшениця 2–го, 4-го класу українського походження, насипом у кількості 308 (триста вісім тон ) тон насипом відповідно до умов даного договору.
Відповідно до пункту 4.2. Договору базис (умови) поставки – зі складу постачальника на склад в ТОВ «ДОЛИНСЬКА НОВА» Ізмаїльський район, с. Долинське, вул. Центральна 131.
В матеріалах справи наявна додаткова угода до наведеного вище Договору, а саме:
- №1 від 20.04.2023 до договору купівлі-продажу від 21.03.2023 № 33-04/04/2023, у відповідності до п.4.2 якої базис (умови) поставки змінено – зі складу постачальника на склад за адресою Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Портова 7, Ізмаїльський МТП, ВПК 1, склад 7 для ТОВ «АСКЕТ ШИППІНГ» - в квоту ТОВ «Пирятинський Делікатес».
На виконання умов договору купівлі–продажу сільськогосподарської продукції № 33-04/04/2023 від 21.03.2023 року, ТОВ «ХЛІБОДАР» здійснило постачання на адресу ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» товару, а саме:
- пшениці 2-го класу українського походження, насипом 119 тони 24 кг., що підтверджується видатковою накладною №57 від 22.04.2023 року; (т.1 а.с.128 зворотні бік)
- пшениці 2-го класу українського походження, насипом 71 тони 6 кг., що підтверджується видатковою накладною №58 від 23.04.2023 року; (т.1 а.с.138 зворотні бік)
- пшениці 4-го класу українського походження, насипом 23 тони 44 кг., що підтверджується видатковою накладною №60 від 23.04.2023 року; (т.1 а.с.135 зворотні бік)
- пшениці 2-го класу українського походження, насипом 48 тони 82 кг., що підтверджується видатковою накладною №67 від 28.04.2023 року; (т.1 а.с.137 зворотній бік)
- пшениці 2-го класу українського походження, насипом 46 тони 02 кг., що підтверджується видатковою накладною №70 від 29.04.2023 року; (т.1 а.с.140)
Зобов`язання по оплаті вартості придбаного товару виконані покупцем, що підтверджується рахунками на оплату №43 від 22.04.2023 року, №44 від 23.04.2023 року, №46 від 23.04.2023 року, №57 від 28.04.2023 року, №58 від 29.04.2023 року, та випискою з АТ ПРИВАТ БАНК за період з 01.04.2023 року по 30.04.2023 року. (т.1 а.с.128, 135, 137, 139, 247-249)
З аналізу супровідних документів (товарно-транспортних накладних), наявних в матеріалах справи, слідує, що перевезення товару, придбаного згідно із вказаного вище договору, здійснювалось за адресою пункту навантаження Сумська область, Сумській р-н., смт. Степанівка, склад, до пункту розвантаження Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Портова 7, Ізмаїльський МТП, ВПК 1, склад 7. (т.1 а.с.129 зворотній бік – 130, 130 зворотній бік – 131, 131 зворотній бік)
Згідно із Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою Сумська область, Сумській р-н., с. Степанівка, вул. Центральна, буд.23-А розміщений об`єкт нерухомого майна (зерносклад) загальною площею 1817 кв. м., який знаходиться у приватній власності продавця - ТОВ «ХЛІБОДАР». (т.1 а.с.123)
Проаналізувавши такі документи на предмет їх належності та достатності апеляційним судом установлено, що надані позивачем первинні документи, копії яких долучено до матеріалів справи, дають можливість установити зміст та обсяг господарських операцій, в них визначено найменування поставленого товару, його кількість та вартість, а також сторони господарських операцій.
Як з`ясовано колегією суддів, основними аргументами, які викладені в Акті перевірки №1756/15-32-07-03-20 від 16.01.2025 року, про порушення Товариством вимог податкового законодавства, зокрема, при формуванні витрат та доходів, слугував факт відсутності у контрагентів позивача, а саме ТОВ «ХЛІБОДАР» та ТОВ «ЗА МИР», складських приміщень (власних чи орендованих), іншої матеріальної-технічної бази, а також розбіжностей в місцях навантаження/завантаження товару, вказаних у ТТН, відповідно до умов поставки, зазначених в Договорах купівлі-продажу.
Водночас, як слідує з матеріалів справи, не погоджуючись із висновками Акту перевірки, 29.01.2025 року ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» скеровано на адресу ГУ ДПС в Одеській області відповідні заперечення №1. (а.с.30-34)
До вказаних заперечень Товариством подано додатковий пакет документів, перелік яких наведений у додатках, зокрема, але не виключно:
- додаткову угоду №1 від 20.03.2023 до договору купівлі-продажу від 13.03.2023 № 28-3/03/2023;
- додаткову угоду №1 від 05.04.2023 до договору купівлі-продажу від 04.04.2023 № 36-04/04/2023;
- договори оренди приміщень, витяги із реєстру речових прав на нерухоме майно, повідомлення про об`єкти оподаткування, перелік основних засобів відносно контрагентів позивача - ТОВ «ХЛІБОДАР» та ТОВ «ЗА МИР».
За наслідками розгляду поданих заперечень на Акт №1756/15-32-07-03-20 від 16.01.2025 року з пакетом документів, 13.02.2025 року ДПС України складено висновок у формі листа №2220/КПР15-32-07-03-06.
Згідно до змісту листа №2220/КПР15-32-07-03-06 від 13.02.2025 року, комісією з питань розгляду заперечень ДПС України прийнято рішення щодо скасування викладених порушень відображених витрат та доходів за період з 01.10.2022 року по 01.09.2024 року, наведених Головним управлінням в Акті перевірки, шляхом внесенням змін, зокрема викладенням пункту 3.1.1.1 Акту в новій редакції.
В якості висновку про порушення Товариством податкового законодавства, зокрема, при формуванні витрат та доходів, комісією з питань розгляду заперечень ДПС України вказано про те, що:
«До перевірки ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» не надано звіти по контрагентам-постачальникам ТОВ «ХЛІБОДАР» та ТОВ «ЗА МИР» про посівні площі сільськогосподарських культур під врожай 2022 року (за формою 4-сг (річна), звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду за 2022 рік (звіт за формою 29-сг (річна). 
У зв`язку з відсутністю Звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду (звіт за формою 29-сг) за 2022 рік (не надання до перевірки) відсутні відомості щодо збору сільськогосподарської культури підприємством у 2021 році. 
Підсумовуючи вище наведене, комісією з питань розгляду заперечень ДПС України зазначила про те, що за даних обставин не має можливості підтвердити наявність пшениці, а в ході аналізу баз даних податкового органу не підтверджено походження пшениці.».
Разом з цим, як стверджував позивач, під час здійснення документальної планової виїзної перевірки відповідного запиту від контролюючого органу в частині надання зазначених документів на адресу Товариства скеровано не було.
З метою спростування висновків комісії з питань розгляду заперечень ДПС України, ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» звернулось до контрагентів з відповідними листами, у яких позивачем викладено прохання надати, серед іншого, копії звітів про посівні площі сільськогосподарських культур під врожай 2022 року (за формою 4-сг (річна), а також звіти про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду за 2022 рік (звіт за формою 29-сг (річна).
Так, Товариством надано до суду копії документів, які позивач запитував у контрагентів - сільськогосподарських виробників, з метою підтвердження походження пшениці, а саме:
«Постачальником пшениці для ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД», а саме ТОВ «ЗА МИР» надано звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду (29-сг) у 2022 році, звіт про посівні площі сільськогосподарських культур ( 4-сг) під урожай 2020 року, податкові декларації платника єдиного податку 4 групи за 2023 рік з розрахунками наявності земельних ділянок для ведення сільськогосподарського виробництва.
Постачальником пшениці для ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД», а саме ТОВ «ХЛІБОДАР» надано звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду (29-сг) у 2022 році, звіт про посівні площі сільськогосподарських культур ( 4-сг) під урожай 2020 року, податкові декларації платника єдиного податку 4 групи за 2023 рік з розрахунками наявності земельних ділянок для ведення сільськогосподарського виробництва.». (т.1 а.с.104 зворотній бік - 122, 149 зворотній бік – 178 зворотній бік)
Як слідує зі змісту перелічених документів контрагентів позивача, вказані звіти та податкові декларації прийнято податковим органом та Держстатом України без заперечень.
Разом з тим, як зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, додаткові угоди №1 від 20.03.2023 року та від 05.04.2023 року по господарським відносинам з ТОВ «ЗА МИР» та №1 від 20.04.2023 року по господарським відносинам з ТОВ «Хлібодар» не надавались під час перевірки, а були надані вже із наданням заперечень. Аналогічно цьому не була вчасно подана статистична інформація по сільськогосподарським показникам постачальників.
Апеляційний суд звертає увагу, що позивачем надавалися відповідні документи не лише у процесі подання заперечення на Акт перевірки, а й в процесі подання позовної заяви, що підтверджується переліком додатків до неї, а тому суд першої інстанції мав всі можливості дослідити вказані докази.
У свою чергу, суд не може обмежити право платника податків довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, які надавались ним під час проведення податкової перевірки. Обов`язком суду є оцінка відповідних доказів як одна з гарантій встановлення об`єктивної істини у справі та прийняття правильного рішення у відповідності з вимогами КАС України.
Окрім цього, право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу із поданням учасником процесу нових доказів, що у протилежному випадку є обмеженням судом предмету дослідження та призведе до неповноти дослідження й порушення справедливого судового розгляду.
Указаного висновку щодо тлумачення наведених норм права дійшов Верховний Суд, зокрема, в постановах від 12.11.2018 року у справі №806/434/16, від 24.01.2019 року у справі №820/12113/15 та від 12.02.2019 року у справі №820/6512/16.
Враховуючи те, що під час здійснення документальної планової виїзної перевірки відповідного запиту від податкового органу в частині надання відповідних звітів на адресу Товариства скеровано не було, позивач не міг надати такі документи контролюючому органу, а подав під час судового розгляду справи.
Отже, на думку колегії суддів, підхід суду першої інстанції до вирішення даного спору є формальним, оскільки суд повинен був встановити не тільки з яких підстав здійснені висновки в акті перевірки, але й надати кожному із встановлених контролюючим органом порушень правову оцінку у взаємозв`язку із доводами позивача і наданими на їх підтвердження доказами, при цьому враховуючи результати розгляду заперечень Товариства на акт перевірки, викладені у листі ДПС України №2220/КПР15-32-07-03-06 від 13.02.2025 року.
Як установлено судовою колегією, контролюючим органом не наведено переконливих доводів, які ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними вище документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Більше того, як в акті перевірки, так і протягом судового розгляду справи податковий орган не наводить доводів на заперечення факту придбання Товариством товару, а оспорює його постачальників.
Слід зазначити, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.
Втім, відповідачем не подано жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його безпосередніх постачальників, як-от: 
пояснень посадової особи щодо її непричетності до фінансово-господарської діяльності очолюваної юридичної особи, судових рішень, вироків по кримінальній справі щодо контрагентів позивача, в якому досліджувались господарські операції позивача з ТОВ «ХЛІБОДАР» та ТОВ «ЗА МИР».
Також, податковим органом не наведено будь-яких доводів щодо здійснення ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект або інших відомостей, які можуть бути визначені як підстави та докази укладення угод з метою, що порушує публічний порядок.
При цьому, суд апеляційної інстанції визнає необґрунтованим посилання контролюючого органу на наявну в нього податкову інформацію (ІТС «Податковий блок») як на підставу для відмови в задоволенні позову, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку.
Крім того, інформація про контрагентів позивача з автоматизованих інформаційних систем органів ДФС може бути підставою для висновків щодо нереальності господарських операцій лише в сукупності з іншими доказами, що підтверджують неможливість конкретного контрагента приймати участь у здійсненні конкретної господарської операції, що в даному випадку відсутнє. 
Як наслідок, посилання податкового органу виключно на інформацію ІТС «Податковий блок» та інших інформаційних систем колегія суддів не визнає достатнім доказом для висновку про нереальність здійсненних спірних господарських операцій.
В свою чергу, податкова інформація зобов`язує контролюючий орган провести перевірку та з`ясувати всі обставини, встановити факти, відповідні докази. Однак, жодних доказів на підтвердження здійснених заходів, податковим органом не надано до суду першої та апеляційної інстанції.
До того ж судова колегія зауважує, що стверджуючи про порушення контрагентами податкового законодавства, контролюючий орган повинен був провести зустрічні звірки з метою документального підтвердження спірних господарських відносин, а також підтвердження виду, обсягу, характеру операцій та повноти розрахунків, для з`ясування їх реальності та правомірності відображення в обліку платника податків. 
Проте, доказів проведення перевірок та/або зустрічних звірок щодо контрагентів позивача матеріали справи не містять.
Окрім цього, апеляційний суд зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів та реально придбавати товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти, можливо, і мають наміри щодо порушення податкового законодавства України.
Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків      з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з такими діями контрагентів може свідчити про незаконність формування показників податкової звітності за такими операціями. 
Водночас, у справі, що переглядається судом апеляційної інстанції, податковим органом не доведено існування таких обставин.
Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що подані ТОВ «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» первинні документи бухгалтерського та податкового обліку відповідають вимогам чинного законодавства України, а доводи та висновки контролюючого органу, викладені у акті перевірки та висновку за результатами розгляду заперечень на акт перевірки, щодо нереальності господарських операцій позивача з контрагентами, є безпідставними, та не підтверджені відповідними доказами.
Ураховуючи, що спірні господарські операції здійснені позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції позивача, апеляційний суд погоджується з доводами скаржника про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та скасування спірних податкових повідомлень-рішень від 18.02.2025 року №7152/15-32-03-03 та №7153/15-32-03-03.
Що ж стосується правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення від 18.02.2025 року №7154/15-32-03-03, судова колегія звертає увагу на таке.
Підставою для прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення від 18.02.2025 року №7154/15-32-03-03 слугували висновки відповідача про порушення Товариством вимог п.16.1.3., п.16.1 ст.16, п.103.9 ст.103 Податкового кодексу України в частині неподання Додатків РІ до Податкової декларації з податку на прибуток.
Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати податкові декларації (розрахунки), вести облік доходів і витрат, а також іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків та зборів, у порядку та строки, визначені законодавством.
Пункт 103.9 статті 103 ПКУ передбачає, що у разі неподання резидентом або нерезидентом документів, необхідних для застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування, такий резидент або нерезидент несе відповідальність, передбачену Податковим кодексом України та іншими законами України.
Наказом Міністерства фінансів України № 897 від 20.10.2015 року затверджено форму Податкової декларації з податку на прибуток підприємств та визначає порядок її подання.
Додаток РІ до Податкової декларації з податку на прибуток підприємств використовується для коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці, передбачені Податковим кодексом України.
Як установлено апеляційним судом, порушення Товариством вимог п.16.1.3., п.16.1 ст. 16, п.103.9 ст. 103 Податкового кодексу України в частині неподання Додатків РІ до Податкової декларації з податку на прибуток є похідним від висновків податкового органу щодо наявності підстав для коригування фінансового результату з огляду на недотримання позивачем вимог податкового законодавства при формуванні витрат, доходів та податкового кредиту.
Разом з цим, як зазначено вище, за наслідками апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення у цій справі судом апеляційної інстанції визнано необґрунтованими та безпідставними висновки податкового про порушення з боку Товариства податкового законодавства при формуванні витрат, доходів та податкового кредиту.
За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що податкове повідомлення-рішення від 18.02.2025 року №7154/15-32-03-03 є протиправним та підлягає скасуванню.
Як установлено апеляційним судом, суд першої інстанції не дослідив комплекс доказів, необхідний для доведення реальності та правомірності укладення й виконання угод, з якими пов`язане нарахування податкового зобов`язання, обставини справи встановлено неповно, вимоги процесуального законодавства України щодо безпосереднього, всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів виконано не було.
За приписами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із статтею 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує: 
1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За змістом статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 73 КАС України установлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За приписами частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Верховний Суд, аналізуючи зазначені норми КАС України, неодноразово наголошував на тому, що застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі, підтвердження їх відповідними доказами. Тобто, застосування судом норм матеріального права повинно вирішити спір, який виник між сторонами у конкретних правовідносинах, які мають бути визначені судами на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі.
При цьому обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 2 та частини четвертої статті 9 КАС України, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Тобто, цей принцип зобов`язує суд до активної ролі в судовому процесі для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.
Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписами статті 317 КАС України передбачено підстави для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
З огляду на викладене вище, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а відтак, згідно до ст. 315, 317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Згідно до вимог частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, при зверненні з позовом до суду першої інстанції Товариством сплачено судовий збір у розмірі 24   224 грн., а за подачу апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 36   336 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними документами.(т.1 а.с.24, 38, т.4 а.с.42, 50)
За таких обставин, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, загальний розмір судових витрат, що підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, який виступав відповідачем у справі складає 60 560 грн.
Керуючись ст. 139, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» – задовольнити повністю.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 року у справі №420/7059/25 – скасувати.
Прийняти у справі №420/7059/25 нове судове рішення.
Адміністрований позов товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.02.2025 року №7152/15-32-03-03, №7153/15-32-03-03, №7154/15-32-03-03 - задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 18.02.2025 року від 18.02.2025 року №7152/15-32-03-03, №7153/15-32-03-03, №7154/15-32-03-03.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ АГРО ЮГ ТРЕЙД» судовий збір у загальному розмірі 60 560 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлено та підписано колегією суддів 24.07.2025 року. 

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	О.І. Шляхтицький    Н.В. Вербицька