КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
апеляційне провадження №22-ц/824/10472/2025
справа №758/5015/25
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
24 липня  2025 року                                                                                    м.Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Желепи О.В., Соколової В.В., 
 
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 11 квітня 2025 року, постановлену під головуванням судді Петрова Д.В.,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
 
встановив:
 
1. Короткий виклад обставин справи.
В квітні 2025 року до Подільського районного суду міста Києва звернулось ТОВ «УМ Факторинг» із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Судом за допомогою системи «Електронний суд» здійснено запит щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 11 квітня 2025 року справу передано до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області за підсудністю.
2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Передаючи справу за підсудністю, суд першої інстанції вказав, що із відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру НОМЕР_1 убачається, що відповідач ОСОБА_1 має з лютого 2019 року зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тому справа за територіальною підсудністю відноситься до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області.
3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з ухваленим судовим рішенням, ТОВ «УМ Факторинг» через систему Електронний суд подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права.
Вказує, що спірні правовідносини у справі виникли на підставі Договору №1032437 від 01 жовтня 2023 року, який укладено між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 .. За умовами цього договору місцем його виконання є місцезнаходження Товариства відповідно до умов розділу 10 цього договору, а саме АДРЕСА_2 , що відноситься до Подільського району міста Києва. 
Зазначає, що у зв`язку із наведеним, позивач має право звернутись до суду за своїм вибором на підставі частини 8 статті 28 ЦПК України, яким і скористався, звернувшись до Подільського районного суду міста Києва.
Вказує, що за умови відсутності погодженнями сторонами Договору №1032437 місця виконання цього договору, позивач має право на звернення до суду за своїм вибором у зв`язку з тим, що статтею 532 ЦК України передбачено, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням - за місцезнаходженням кредитора (юридичної особи) на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.
Посилається на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 06 квітня 2021 року у справі №344/16135/19.
Мотивуючи наведеним, просить ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 11 квітня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
4. Позиція учасників справи.
Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
5. Позиція суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
6. Фактичні обставини справи, установлені судом.
До Подільського районного суду міста Києва звернулось ТОВ «УМ Факторинг» із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
01 жовтня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №1032437 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» (а.с.28-34).
18 грудня 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» (клієнт) та ТОВ «УМ Факторинг» (фактор) укладено договір факторингу №18/12/24, згідно умов якого фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги кошти у визначеній сторонами сумі, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, серед таких боржників значиться відповідач ОСОБА_1 (а.с.14-24, 25-26).
7. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Частиною 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій ста статус суддів» указано, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності, що узгоджується із приписами Основного Закону.
За загальним правилом у відповідності до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. 
Тобто, правило загальної територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями ЦПК України.
За частиною 8 статті 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це форма підсудності, за якої позивач наділений правом за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина 16 статті 28 ЦПК України).
Аналіз зазначеного положення процесуального закону свідчить про те, що останнім передбачено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності, а саме: якщо спір виник з договору, в якому визначено місце виконання, або якщо спір виник з договору, в якому не визначено місце його виконання, проте, з огляду на специфіку регламентованих ним договірних правовідносин, виконувати такий договір можливо лише в певному місці.
Із змісту позовної заяви убачається, що спірні правовідносини виникли на підставі Договору №1032437 від 01 жовтня 2023 року, який укладено між ТОВ «Селфі Кредит» (Товариство) та ОСОБА_1 (Споживач). Цей Договір №1032437 укладено в електронній формі.
Відповідно до пункту 9.14 Договору №1032437 місцем виконання цього договору є місцезнаходження ТОВ «Селфі Кредит», зазначене в розділі 10 цього договору.
Відповідно до розділу 10 Договору №1032437 місцезнаходженням ТОВ «Селфі Кредит» є будинок АДРЕСА_2 .
Разом з тим, згідно пункту 2.1 Договору №1032437 кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки.
Згідно пункту 5.5 Договору №1032437 повернення кредитної заборгованості Споживача, всі платежі та розрахунки, зазначені у цьому Договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на зазначені в Договорі та /або на Веб-сайті банківські розрахунки Товариства в національній грошовій одиниці України ? гривні. З метою повернення кредитної заборгованості Споживач може використовувати: 
- сервіси доступні Споживачу в Особистому кабінеті та / або на Веб-сайті, які забезпечують перерахування коштів в погашення заборгованості перед Товариством з використанням реквізитів платіжної картки;
- платіжні термінали банків, фінансових установ, з якими у Товариства є відповідні домовленості про приймання платежів та переказ коштів на банківський рахунок Товариства.
Із наведеного убачається, що надання ТОВ «Селфі Кредит» ОСОБА_1 кредитних коштів здійснено у безготівковій формі, а також порядок повернення кредитних коштів визначено у безготівковій формі. 
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вказує на таке.
Частиною 1 статті 532 ЦК України передбачено, що місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться, зокрема, за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання (пункт 4 цієї статті).
Пункт 4 частини 1 статті 532 ЦК України визначає місце, у якому провадиться виконання зобов`язання про фізичну сплату коштів готівкою боржником безпосередньо кредитору.
Проте, сплата безготівкових коштів здійснюється шляхом надання боржником доручення обслуговуючому боржника банка і зарахування коштів на рахунок кредитора в банку, який його обслуговує.
Отже, поняття місця виконання грошового зобов`язання шляхом безготівкових розрахунків позбавлене сенсу в контексті визначення юрисдикції і не може бути встановлене договором. У зв`язку з цим не підлягає застосуванню  частина 8 статті 28 ЦПК України незалежно від того, чи зазначене в договорі місце виконання, чи ні.
У справі, що переглядається апеляційним судом, за умовами кредитного договору виконання цього договору з повернення кредитних коштів здійснюється у безготівковій формі, тобто дії з  виконання договору в частині повернення боржником кредитних коштів  можуть бути виконанні незалежно від місця його фізичного перебування. 
Посилання скаржника на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 06 квітня 2021 року у справі №344/16135/19, відхиляються апеляційним судом, оскільки обставини справи, що переглядалась судом касаційної інстанції, не є релевантними обставинам цієї справи.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вище викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції ? без змін.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 11 квітня 2025 року залишити без змін. 
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         О.В. Желепа

                                                                                               В.В. Соколова