УХВАЛА

28 липня 2025 року 
м. Київ

справа №420/1226/25
адміністративне провадження № К/990/29610/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1   
на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2025 року
у справі № 420/1226/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення, враховуючи одноразові додаткові види грошового забезпечення, за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 рік, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення січень 2008 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, враховуючи одноразові додаткові види грошового забезпечення, за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 рік, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення січень 2008 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати, а саме за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати індексації.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення, враховуючи одноразові додаткові види грошового забезпечення, за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 рік, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення січень 2008 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, враховуючи одноразові додаткові види грошового забезпечення, за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 рік, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення січень 2008 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати, а саме за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати індексації.
Не погоджуючись із рішенням першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 оскаржила його до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху та надано апелянту час для усунення недоліків поданої апеляційної скарги строком 5 (п`ять) днів з дня вручення копії ухвали, шляхом надання доказів сплати судового збору та доказів надсилання копії апеляційної скарги та копій доданих до неї матеріалів позивачу.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 повернуто апелянту.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху.         
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2025 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року - відмовлено.
Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції від 24 червня 2025 року, відповідач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
У силу пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції  про відмову у відкритті  або закриття  апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали  (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи)  суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З матеріалів касаційного оскарження встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року позов задоволено.
На зазначене рішення суду Військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу. 
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2025 року у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовлено, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху та надано апелянту час для усунення недоліків поданої апеляційної скарги строком 5 (п`ять) днів з дня вручення копії ухвали, шляхом надання доказів сплати судового збору та доказів надсилання копії апеляційної скарги та копій доданих до неї матеріалів позивачу.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2025 року клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору - залишено без задоволення, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 повернуто апелянту.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку апеляційного оскарження - відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху.         
19.06.2025 до апеляційного суду надійшло клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування доводів клопотання відповідач зазначив про те, що на підтвердження реального наміру здійснити апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції він без необґрунтованих затримок скористався своїм правом на повторне звернення до суду. У зв`язку із чим, апелянт просив визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження в розглядуваній справі поважними та поновити його.
Дослідивши вищезазначені доводи відповідача, колегія суддів звернула увагу відповідача, що повернення раніше поданої апеляційної скарги не означає можливість повторного звернення до суду апеляційної інстанції у будь-який час після такого повернення, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, адже у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.
У результаті аналізу апеляційної скарги, суд зазначив, що апелянт у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження жодним чином не обґрунтовує наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи той факт, що апеляційна скарга, яка подана вперше - 05.05.2025р. та, у подальшому, залишена без руху - 07.05.2025р. (фактично отримана апелянтом - 08.05.2025р.) і повернута - 19.05.2025р. (фактично отримана - 20.05.2025р.), в той час як повторне звернення відповідача з апеляційною скаргою відбулося - 05.06.2025р.
Отже, у даному випадку, відповідачем допущено необ`єктивне та необґрунтоване зволікання з поданням апеляційної скарги, оскільки повторне звернення до суду апеляційної інстанції відбулося майже через 3 тижні після повернення первинної апеляційної скарги, що, у свою чергу, значно перевищує строк, встановлений ст.295 КАС України.
Підставою для повернення апеляційної скарги, поданої 05 травня 2025 року, стала несплата апелянтом судового збору у розмірі - 1453,44 грн. і суд апеляційної інстанції надав відповідачу достатньо часу для вирішення питання, пов`язаного із його сплатою.
З урахуванням вищевказаного, можливість вчасного подання апеляційної скарги вдруге (у тому числі після її повернення) залежала виключно від волевиявлення апелянта (мала суб`єктивний характер), а тому підстави для поновлення пропущеного строку, у даному випадку, відсутні.
У той же час, приписи п.4 ч.1 ст.299 КАС України є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження.
Отже, беручи до уваги значний пропуск відповідачем строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відсутність належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2025 року у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку апеляційного оскарження - відмовлено, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року - відмовлено.
При цьому, скаржник у касаційній скарзі не спростовує висновків суду апеляційної інстанції.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, правильно застосував норми процесуального права (статтю 299 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2025 року.
Керуючись статтями 13, 169, 296, 298, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1   на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2025 року у справі №  420/1226/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                        В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                                          М. В. Білак

                                                                                                    Ж. М. Мельник-Томенко