ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №333/10660/24                        Головуючий в 1 інст. Ковальова Ю.В.
Провадження №33/807/624/25                                Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2025 року                                                 місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Патяка А.С., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Патяка А.С. на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 квітня 2025 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 30 листопада 2024 року о 09 годині 35 хвилин в м. Запоріжжі по вул. Оріхівське шосе, 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vectra, н/з НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в медичному закладі у лікаря-нарколога, результат позитивний, висновок № 10259 від 30.11.2024, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Патяк А.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
В обґрунтування зазначив, що відеозапис з бодікамер працівників поліції є неналежним та недопустимим доказом, оскільки запис, здійснений поліцейським Гаврилко Є.О. не містить фіксації доставлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу, а також не містить фіксації проведення самого огляду в закладі охорони здоров`я. При цьому, свідки під час огляду залучені не були. Так, за ініціативою місцевого суду, був витребуваний диск з бодікамери № 474984, під час дослідження якого встановлено, що він не є безперервним, як того вимагають положення чинного законодавства.
Посилається на порушення процедури проведення медичного огляду ОСОБА_1 , оскільки останній не погодився з результатом огляду, яким встановлено його перебування в стані наркотичного сп`яніння, та заперечував факт вживання наркотиків. Однак, лікарем не був проведений огляд сечі ОСОБА_1 за допомогою більш досконалого методу, ніж тест «Wondflo» за допомогою якого визначається лише попередній результат. Отже вважає, що фактично, лабораторне дослідження зразків сечі ОСОБА_1 на вміст наркотичних речовин проведено не було, що є порушенням вимог Інструкції до застосування експрес тесту «Wondflo».
Просить скасувати постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Провадження в справі закрити за обставин відсутності в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення.
Перед початком судового засідання, захисник ОСОБА_1 – адвокат Патяк А.С. звернувся до апеляційного суду з письмовим клопотанням про зупинення провадження в справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби або до закінчення воєнного стану.
У судовому засідання апеляційного суду, адвокат Патяк А.С. підтримав апеляційну скаргу та клопотання про зупинення провадження в справі, просив їх задовольнити.
Розглянувши клопотання адвоката Патяка А.С. про зупинення провадження в справі, суддя апеляційного суду приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, ОСОБА_1 скористався правовою допомогою захисника — адвоката Патяка А.С., який в його інтересах має право подати суду пояснення, клопотання та докази в даній справі.
Отже, з урахуванням присутності захисника ОСОБА_1 – адвоката Патяка А.С. під час апеляційного перегляду справи, який має можливість висловити позицію сторони захисту щодо суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, а також має інші права, передбачені законами України, суддя апеляційного суду вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження в даній справі.
Враховуючи належне повідомлення  ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність його захисника – адвоката Патяка А.С., суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю  ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши адвоката Патяка А.В., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.
Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 185433 від 30 листопада 2025 року та визнаних судом доведеними підтверджується:
-         направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 листопада 2024 року (а.с. 4);
-         висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №10259 від 30 листопада 2025 року. З результатами вказаного огляду, ОСОБА_1 погодився, про що власноруч зазначив в направленні без зауважень. (а.с. 5);
- відеозаписом події щодо дійсності проходження ОСОБА_1 медичного огляду в закладі охорони здоров`я.
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Працівниками поліції, з огляду на наявність обґрунтованих підозр щодо перебування водія у стані наркотичного сп`яніння та доставку його до медичного закладу, вказані вимоги закону дотримані.
Доводи сторони захисту про порушення медичного огляду водія ОСОБА_1 через застосування під час огляду лише тесту тест «Wondflo», є безпідставними з огляду на наступне. 
У відповідності до п.п. 7, 8, 9, 12 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини та надає якісний показник.
Швидкий тест на виявлення наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є імунохроматографічним дослідженням для швидкого візуального встановлення наркотичних речовин та/або їх метаболітів у сечі людини.
Положеннями чинного законодавства не вимагається встановлення кількісних показників наркотичної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.
При цьому слід зазначити, що даний вид швидких тестів класифікується як медичні вироби для діагностики in vitro (технічний регламент затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №754 від 03.10.2013 р.), дозволені МОЗ і є сертифікованими. Результати швидких тестів фіксуються в акті медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які не відображаються на паперових носіях.
Також, відповідно до положень п.15 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, остаточний діагноз встановлюється лікарем не лише на підставі лабораторних досліджень, а й за результатами огляду пацієнта, що і мало місце в даному випадку та підтверджується актом медичного огляду ОСОБА_1 (а.с. 30).
Посилання апелянта на порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 передбаченої ст. 266 КУпАП, через проведення такого огляду без застосування технічних засобів відеозапису та без присутності двох свідків, є необґрунтованими, оскільки відеозаписом події чітко та послідовно зафіксовано процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння. З результатом проведеного огляду ОСОБА_1 погодився, про що поставив власний підпис у висновку, жодних заперечень не вказав.
Отже, в даному випадку, огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння зафіксований за допомогою технічних засобів, а тому з огляду на вимоги ст. 266 КУпАП, присутність двох свідків не є обов`язковою.
У судді апеляційного суду відсутні сумніви щодо правильності проведення процедури медичного огляду ОСОБА_1 та складеного висновку лікарем № 10259 від 30 листопада 2024 року, про перебування  ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`янінні, які засновані не лише на результатах експрес-тесту, а і на клінічних даних медичного огляду водія.
При цьому, ОСОБА_1 чи його адвокат не були позбавлені права оскаржити в установленому законом порядку вищевказаний висновок лікаря, однак останні таким правом не скористалися.
Отже, суддя апеляційного суду відхиляє доводи апелянта щодо порушення процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Будь-яких об`єктивних даних піддавати сумніву висновки щодо результатів медичного огляду відносно ОСОБА_1 апелянтом не надано.
Отже, сукупність досліджених доказів усуває будь-які сумніви стосовно доведеності винуватості  ОСОБА_1  в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.
На переконання судді апеляційного суду доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Патяка Андрія Станіславовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                        В.Я. РассуждайДата документу  Справа № 333/10660/24