УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
24 липня 2025 року
м. Київ
справа № 159/4350/23
провадження № 61-8475ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Пархоменка П. І., суддів Гудими Д. А., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2025 року у складі судді Шишиліна О. Г. та постанову Волинського апеляційного суду від 18 червня 
2025 рокуу складі колегії суддів: Бовчалюк З. А., Здрилюк О. І., Карпук А. К.,
у справі за  заявою ОСОБА_1 , про скасування судового наказу
постановив ухвалу про наступне:
1.                 03 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області із заявою про скасування судового наказу № 159/6492/24 від 30 серпня 2023 року.
2.                 Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області 
від 07 квітня 2025 року вказану заяву повернуто заявникові без розгляду, оскільки ОСОБА_1 до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 151,40 грн.
3.                 Постановою Волинського апеляційного суду від 18 червня 2025 року ухвала суду першої інстанції залишена без змін.
4.                 30 червня 2025 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області 
від 07 квітня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду 
від 18 червня 2025 року.
5.                 Касаційну скаргу обґрунтовує тим, що суди не звернули увагу на клопотання ОСОБА_1 , у якому вона просила зарахувати судовий збір, сплачений при поданні первісної заяви про скасування судового наказу 
від 18 листопада 2024 року. Після повернення судом первісної заяви про скасування судового рішення судовий збір їй не було повернуто, а отже, судовий збір за подання повторної заяви було сплачено раніше за платіжними реквізитами Ковельського міськрайонного суду Волинської області.
 
6.                 Верховний Суд робить висновки, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі частин четвертої та шостої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).
7.                 Вказаними нормами ЦПК (див. пункт 6) передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
8.                 Мотивами, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, є наступне.
9.                 Частиною 3 статті 19 ЦПК визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
10.            Відповідно до статті 160 ЦПК судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
11.            Відповідно до частини 3 статті 167 ЦПК судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому розділом другим ЦПК.
12.            Відповідно до частини 1 статті 170 ЦПК боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу, відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.
13.            У статті 170 ЦПК визначено форму і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання.
14.            До заяви про скасування судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору ( п.1 ч. 5 ст. 170 ЦПК).
15.            Відповідно до частини 6 статті 170 ЦПК у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження.
16.            Таким чином, згідно з положеннями наведеної норми, до заяви про скасування судового наказу обов`язково має бути долучено саме квитанцію про сплату судового збору.
17.            Розмір ставок судового збору, порядок його сплати та умови його повернення передбачені статтями 4, 6, 7 Закону України «Про судовий збір».
18.            З оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційного провадження вбачається, що боржником до заяви від 03 квітня 2025 року про скасування судового наказу не було долучено жодного доказу сплати судового збору.
19.            Альтернативи, окрім повернення заяви без розгляду, у випадку відсутності квитанції про сплату судового збору, законодавством не передбачено.
20.            Вказівка ОСОБА_1 у заяві про скасування судового наказу про необхідність зарахування судового збору, сплаченого при подачі первісної заяви від 18 листопада 2024 року, не впливає на правильність висновків судів попередніх інстанцій про невідповідність поданої заяви статті 170 ЦПК, оскільки законодавством не передбачено можливості такого зарахування. 
21.            Верховний Суд у своїй практиці вказував, що позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплатити судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була залишена без розгляду (див. постанову Верховного Суду від 12 жовтня 2023 року у справі 
№ 160/554/23).
22.            Враховуючи викладене, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про повернення заяви ОСОБА_1 без розгляду.
23.            Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди ОСОБА_1 з таким висновком судів, проте вони не спростовують правильність застосування судами норм процесуального права.
24.            З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 18 червня 2025 року слід відмовити, оскільки скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наведені у скарзі доводи висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.
Керуючись статтями 258-261, 394 ЦПК, Суд
УХВАЛИВ:
1.                 Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 18 червня 2025 року у справі № 159/4350/23.
2.                 Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                     П. І. Пархоменко
                 Д. А. Гудима 
                                                                                                           Є. В. Краснощоков