ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/6491/25	Головуючий у 1-й інстанції Черніцька І.М. 	
Провадження № 33/817/425/25 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
за участю адвоката Шевчука В.О., 
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Шевчука В.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2025 року,
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір.
Згідно з даною постановою, 25 березня 2025 року о 23 год 27 хв. по вул. Козацька у с.Гаї - Шевченківські Тернопільського району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ЗАЗ Чері Амулет», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6820» та огляду в медичному закладі водій відмовився.

В апеляційній скарзі адвокат Шевчук В.О. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вважає, що вказаною постановою, суд першої інстанції помилково визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначає, що протокол не може бути використаний в якості доказу.
Звертає увагу, що ОСОБА_1 в суді заперечував факт керування транспортним засобом, на відеоматеріалі із автореєстратора патрульного автомобіля не відображено керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
Наголошує, що суд не врахував, що за рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 19 травня 2025 року було скасовано постанову від 25 березня 2025 року, за якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Вказує, що час складення направлення не збігається з часом зупинки.
Посилається на те, що на долученому відеозаписі не відображено факт/ момент огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.
Зазначає, що на долученому відеозаписі не відображено роз`яснення прав особі, стосовно якої оформлялися матеріали адміністративного правопорушення.
Звертає увагу, що на долученому відеозаписі не відображено факт/момент пропозиції проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager 6820 та відмови від проходження такого огляду.
Наголошує, що на долученому відеозаписі не відображено факт/момент направлення на огляд водія транспортного засобу і метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та відповідно відмова водія від проходження такого.
Вказує, що відеозаписи є не безперервними.
Окрім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки завершення строків на оскарження припало на вихідні дні.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

       Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Шевчука В.О., який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.        
       Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
       Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення 
серії ЕПР1 №281772 від 26 березня 2025 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 25 березня 2025 року о 23 год. 27 хв. по вул. Козацька у с. Гаї - Шевченківські, Тернопільського району, Тернопільської області, транспортним засобом «ЗАЗ Чері Амулет», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6820» та огляду в медичному закладі, водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.
З електронного рапорта вбачається, що 26 березня 2025 року о 00:15 год. надійшло повідомленні від інспектора про те, що було зупинено т/з «ЗАЗ Чері Амулет», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Козацька у с. Гаї - Шевченківські, Тернопільського району, Тернопільської області, який керував т/з з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6820» та огляду в медичному закладі водій відмовився.
З відеозапису камер поліцейських убачається, що під час патрулювання 25 березня 2025 року о 23 год. 27 хв. по вул. Козацька у с. Гаї - Шевченківські Тернопільського району Тернопільської області, поліцейськими виявлено «ЗАЗ Чері Амулет», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 ..
Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що керував транспортним засобом в темну пору доби, в якому не освітлювався номерний знак.
Відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився.
В матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нечітка мова та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 березня 2025 року.
Відповідно до пункту п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.
       Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що протокол не може бути використаний в якості доказу, оскільки протокол складений уповноваженою особою, відповідно до ст. 254, 256 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи.
Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, на відеоматеріалі із автореєстратора патрульного автомобіля не відображено керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки відповідно до відеозапису 25 березня 2025 року близько 23 год. 27 хв. працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «ЗАЗ Чері Амулет», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 ..
Після зупинки ОСОБА_1 не заперечував факт керування вказаним транспортним засобом, про що неодноразово зазначав працівниками поліції (відеозапис під назвою «Video ID: 8fefOcf1 8fef0cf1ae5ea586441922332ea80b05» 00 год. 02 хв. 43 сек. відеозапису, що відповідає фактичному часу 23 год. 31 хв. 04 сек). На запитання працівників поліції, повідомляв, що хотів завести колегу додому. 
Безпідставними є твердження, що суд не врахував, що за рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 19 травня 2025 року було скасовано постанову від 25 березня 2025 року, за якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки такі обставини не спростовують в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та не впливають на висновки суду про доведеність винуватості останнього у його вчиненні і, у межах даної справи, не мають преюдиційного значення.
Незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.
За невиконання такого обов`язку, тобто відмову водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, настає юридична відповідальність, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не містить такого елементу, як “причина зупинки транспортного засобу”. Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення не містить у собі елементи іншого правопорушення, а тому кваліфікація діянь особи здійснюється самостійно від інших видів адміністративної відповідальності.
Не заслуговує на увагу твердження апелянта, що час складення направлення не збігається з часом зупинки, оскільки відповідно до протоколу ОСОБА_1 зупинили 25 березня 2025 року о 23 год. 27 хв., а направлення складено того ж дня, у 23 год. 30 хв.
Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що на долученому відеозаписі не відображено факт/момент огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 відмовився від будь-якого огляду.
Безпідставними є посилання, що на долученому відеозаписі не відображено роз`яснення прав особі, стосовно якої оформлялися матеріали адміністративного правопорушення, оскільки останній вказав поліцейському, що свої права знає.
Не заслуговує на увагу твердження апелянта, що на долученому відеозаписі не відображено факт/момент пропозиції проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager 6820 та відмови від проходження такого огляду, оскільки це спростовується відеозаписом (23:30).
Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що на долученому відеозаписі не відображено факт/момент направлення на огляд водія транспортного засобу і метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та відповідно відмова водія від проходження такого, оскільки ОСОБА_1 відмовився від будь-якого огляду (відеозапис 23:30).
Безпідставними є твердження, що відеозаписи є не безперервними, оскільки працівники поліції здійснювали відеозапис відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», яким передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. 
Крім того, відеозаписи є електронними документами, оцінюються судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.
Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.
Беручи до уваги, що апеляційна скарга подана в межах строку на апеляційне оскарження, то строки поновлення не потребують.
       На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката Шевчука В.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя