УХВАЛА

23 червня 2025 року 
м. Київ

справа №520/4569/23
адміністративне провадження № К/990/23689/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевірив касаційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури Кравченка Андрія Григоровича
на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року
у справі №520/4569/23
за позовом Керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області     
до Державної організації "Комбінат "Світанок" Державного агентства резерву України                                   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Керівник Слобідської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність Державної організації «Комбінат «Світанок» Державного Агентства Резерву України та зобов`язати привести у належний технічний стан готовності до укриття населення захисну споруду цивільного захисту (сховище) № 77936, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Польова, 87, з метою використання її за призначенням, а саме: забезпечити приміщення захисної споруди згідно з норм належності первинними засобами пожежогасіння, враховуючи фізико-хімічні та пожежонебезпечні властивості горючих речовин та матеріалів. їх взаємодію з вогнегасними речовинами; провести у приміщенні захисної споруди замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання: провести коригування документації сховища відповідно до вимог додатку 14 «Інструкції щодо утримання захисних споруд ЦО у мирний час»; провести обслуговування та перевірку працездатності інженерних мереж захисної споруди; провести обслуговування, при необхідності заміну ущільної гуми на захисних дверях та нанести відповідні надписи в приміщенні захисної споруди; пофарбувати систему вентиляції захисної споруди відповідно до вимог Інструкції (п.2.2.1); переробити табличку захисної споруди та покажчики маршруту.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду 22 лютого 2024 року, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року, адміністративний позов залишено без розгляду.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Заступника керівника Харківської обласної прокуратури Кравченка Андрія Григоровича на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року у справі №520/4569/23.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень установлено, що ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2025 року  (адміністративне провадження №К/990/19541/25) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Заступника керівника Харківської обласної прокуратури Кравченка Андрія Григоровича на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року у справі №520/4569/23.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
З огляду на указане, ураховуючи вимоги, передбачені пунктом 3 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України та наявність ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Також варто звернути увагу на те, що вищенаведені норми процесуального закону визначають імперативний обов`язок суду касаційної інстанції відмовити у відкритті касаційного провадження за наявності постановленої у відповідній адміністративній справі ухвали суду касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
Законодавець, установивши такі процесуальні правила, обмежив можливість суду касаційної інстанції повертатись до вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, за скаргою якої вже відмовлено у відкритті касаційного провадження на це саме судове рішення. Ці правила є чіткими, а процесуальне законодавство не містить виключень щодо їх застосування.
Керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Заступника керівника Харківської обласної прокуратури Кравченка Андрія Григоровича на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року у справі №520/4569/23.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді	А.В. Жук Н.М. Мартинюк   Ж.М. Мельник-Томенко