РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року 
м. Рівне

Справа № 572/5395/23
Провадження № 22-ц/4815/704/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді: Гордійчук С.О.,
суддів: Ковальчук Н.М., Шимківа С.С.
секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи: 
позивач: ТОВ "Фінансова компанія "Омега Фінанс"
відповідач: ОСОБА_1 

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ващишиної О.В. на ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 березня 2025 року, ухвалене в складі судді Оборонової І.В., повний текст рішення складено 17.03.2025 року у справі № 572/5395/23

в с т а н о в и в : 

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2024 року стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Омега Фінанс" заборгованість за кредитним договором станом на 31 березня 2021 року у розмірі 16595,26 грн., що складається із: - 11552,32 грн. - простроченої заборгованості за тілом кредитом; 2521,79 грн. - простроченої заборгованості за процентами, які нараховані за ставкою 48 % річних за період з 27 липня 2018 року по 27 липня 2020 року; 200,00 грн. - штрафів, пені річних за період з 27 липня 2018 року по 27 липня 2020 року; 2321,15 грн. - прострочених процентів, які нараховані за ставкою 60% річних за період 28 липня 2020 року (виникнення несанкціонованого овердрафту) по 31 березня 2021 року та судові витрати у розмірі 2684,00 грн. 
07 лютого 2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» представник відповідача адвокат Ващишина О.В. звернулася до суду з вказаною заявою у якій просить розстрочити виконання рішення суду рівними платежами по 1927,93 грн строком на один рік.
В обґрунтування заяви покликається на скрутне фінансове становище. Оскільки проживає з малолітнім сином, якого самостійно утримує та виховує. Вона має незадовільний стан здоров`я, погано почувається та періодично хворіє, є інвалідом 3-ї групи, не працює. Основний вид їй доходу – пенсія по інвалідності. Вказаних коштів катастрофічно не вистачає на життя, своє лікування та на утримання свого малолітнього сина.
З метою мінімізації негативного фінансового впливу на позивача та недопущення позбавлення відповідачки засобів до існування, оскільки негайне виконання рішення призведе до позбавлення засобів для належного існування, неможливості забезпечення достатнього рівня життя та потребу в лікуванні, а також виконання своїх материнських обов`язків. 
Просила суд про задоволення заяви.
Ухвалою  Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 березня 2025 року у задоволені заяви представника  ОСОБА_2 – адвоката Ващишиної О.В.  про розстрочення виконання рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2024 року в цивільній справі №572/5395/23 за позовом Товариства з  обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про комплексне банківське обслуговування відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду адвокат Ващишина О.В. в апеляційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Судом не враховано матеріальний стан відповідача, що є прямим порушенням п. 2 ч. 4ст. 435 ЦПК України. З урахуванням того, що у відповідача немає коштів для задоволення своїх мінімальних побутових потреб, було б несправедливо відмовити у розстроченні виконання судового рішення, зважаючи на те, що вона не відмовляється від виконання своїх зобов`язань.
Відзив на скаргу не надійшов.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду таким вимогам відповідає.
Згідност.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
За правилами ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 435 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.
З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення або відстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.
Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10).
Встановлено, що судовим рішенням від17.12.2024 стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Омега Фінанс" заборгованість за кредитним договором у розмірі 16595,26 грн та судові витрати у розмірі 2684,00 грн.

Обґрунтовуючи підстави для розстрочки виконання судового рішення, заявниця посилалась на те, що у неї скрутне матеріальне становище, на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина, а також на те, що вона має інвалідність 3 групи та не працює.
На підтвердження зазначених обставин відповідачка надала суду відповідні письмові докази.
Проте, будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження тяжкого майнового стану, витрат, які заявниця несе на утримання своєї доньки, витрат на своє лікування, тощо суду першої інстанції надано не було. Не надано відповідних доказів відповідачкою і суду апеляційної інстанції.
Крім того, заявником не наведено обставин, які мають характер особливих або виняткових, оскільки обставини, на які посилається, такого характеру не носять, тому не можуть бути прийняті судом до уваги для надання розстрочки виконання рішення суду.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду.
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.374, 375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ващишиної О.В. залишити без задоволення.
Ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складений 21 серпня 2025 року.

Головуючий :                                         Гордійчук С.О.

Судді :                                                 Ковальчук Н.М. 

                                                               Шимків С.С.