УХВАЛА
02 липня 2025 року
м. Київ
справа № 991/5241/24
провадження № 61-5604св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Крайнюков Максим Миколайович, на рішення Вищого антикорупційного суду від 11 грудня 2024 року та постанову Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 25 березня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2024 року держава Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.
Рішенням Вищого антикорупційного суду від 11 грудня 2024 року позовну заяву держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави задоволено. 
Визнано необґрунтованим актив вартістю на день набуття 5 647 926,68 грн, а саме: автомобіль Mercedes-Benz G 400 D, номер кузова НОМЕР_1 , 2023 року випуску. 
Звернуто стягнення в дохід держави на належний ОСОБА_2 необґрунтований актив, а саме автомобіль Mercedes-Benz G 400 D, номер кузова НОМЕР_1 , 2023 року випуску, вартістю на день набуття 
5 647 926,68 грн.
Постановою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 25 березня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Вищого антикорупційного суду від 11 грудня 2024 року. Апеляційну скаргу                 ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Вищого антикорупційного суду від 11 грудня 2024 року у цій справі залишено без змін.
21 квітня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Крайнюков М. М., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Вищого антикорупційного суду від 11 грудня 2024 року та постанову Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 25 березня 2025 року, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного судувід 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20, у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі № 910/1806/19, від 18 жовтня 2022 року у справі № 916/2519/21, від 04 жовтня 2023 року у справі № 991/2396/22 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). Крім того вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також зазначає, що суди не дослідили зібрані у справі докази, не надали їм належної правової оцінки та встановили обставини на підставі неналежних доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 Цивільного процесуального кодексу України, а тому призначає справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Крім того, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Крайнюков М. М., заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 25 березня 2025 року. На обґрунтування підстав для зупинення виконання оскарженого судового рішення суду апеляційної інстанції заявник зазначає, що примусове виконання такого рішення покладе на сторону надмірний тягар у вигляді стягнення сум х витрат виконавчого провадження та сум виконавчого збору, повернення яких в порядку повороту виконання є проблематичним. Крім того, посилається на те, що ОСОБА_2 є пенсіонером, перебуває під вартою та має інвалідність ІІ групи.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема ймовірність утруднення повторного виконання судового рішення внаслідок можливого його скасування, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Отже, клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами.
Перевіривши доводи клопотання  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Крайнюков М. М., про зупинення виконання постанови Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 25 березня 2025 року, взявши до уваги, що вказаною постановою залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення Вищого антикорупційного суду від 11 грудня 2024 року залишено без змін, у зв'язку із чим зазначене судове рішення не підлягає примусовому виконанню,колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зупинення виконання судового рішення суду апеляційної інстанції. 
Керуючись статтями 34, 400, 401, 402, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Крайнюков Максим Миколайович, на рішення Вищого антикорупційного суду 
від 11 грудня 2024 року та постанову Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 25 березня 2025 року призначити до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи № 991/5241/24 і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Крайнюков Максим Миколайович, про зупинення виконання постанови Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 25 березня 2025 рокувідмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                          Є. В. Синельников
 
              О. М. Осіян
 
              В. В. Шипович