ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/10764/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Іванова С.М.,     
  
          розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.01.2025 в адміністративній справі №280/10764/24 за позовом  ОСОБА_1  до  Головнеого управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                          ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій позивач просить суд:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 його заробітної плати згідно з довідкою Приватної фірми “Барк” (код ЄДРПОУ 22139879) про заробітну плату ОСОБА_1 № 6 від 21.06.2024 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням найвигіднішого періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 року відповідно до довідки Приватної фірми “Барк” (код ЄДРПОУ 22139879) про заробітну плату ОСОБА_1 № 6 від 21.06.2024 року з часу призначення пенсії, з урахуванням вже виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій  ГУ ПФУ в Запорізькій області, які полягають у відмові провести позивачу перерахунок та виплату пенсії з урахуванням найвигіднішого періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 року відповідно до довідки Приватної фірми “Барк” (код ЄДРПОУ 22139879) про заробітну плату ОСОБА_1 № 6 від 21.06.2024 року.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31.01.2025 в адміністративній справі №280/10764/24 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській  від 01.07.2024  № 083850017793. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії з 26.04.2024 з урахуванням довідки від 21.06.2024 № 6 про заробітну плату за періоди з грудня 1994 по листопад 1999 року, видану приватною фірмою “Барк”, та з врахуванням раніше виплачених сум.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що     з 26.04.2024 року за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач звернувся 24.06.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (допризначення у зв`язку з наданням додаткових документів). До заяви про перерахунок пенсії від 24.06.2024 року позивачем додано довідку про заробітну плату від 21.06.2024 № 6 видану приватною фірмою “Барк” за періоди з грудня 1994 по листопад 1999 року.
Вказана заява позивача за принципом екстериторіальності надійшла для розгляду до Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, яким і прийнято рішенням від 01.07.2024 №083850017793 про відмову у перерахунку пенсії відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із тим, що надана позивачем довідка про заробітну плату від 21.06.2024 № 6 за періоди з грудня 1994 по листопад 1999 року, видана приватною фірмою “Барк”, потребує підтвердження первинними документами.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач за захистом свої порушених прав і інтересів звернулася з відповідним позовом до суду.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-ХІІ) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Згідно ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення.
Наразі, з матеріалів справи встановлено, що позивачу призначена пенсія, розмір якої, з дати її призначення, становить 77% від сум грошового забезпечення.
Пунктом 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-17), який набрав чинності з 01.10.2011, та п.23 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 01.05.2014, до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ було внесено зміни та цифри « 90» замінено цифрами « 80» та цифри « 80» замінено цифрами « 70» відповідно.
Отже, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 90% до 70% сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.
Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, зміна максимального розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення, що відбулася відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.
Внесені Законами №3668-17 та №1166-VII зміни до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90% та 70% грошового забезпечення - не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.
Так, в постанові від 19.06.2018 у справі №583/2264/17 Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахування вислуги років, при цьому застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії (у відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду).
Аналогічний правовий висновок також міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №240/5401/18.
З урахуванням вищевказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем при проведенні позивачу перерахунку пенсії, протиправно зменшено розмір пенсії за вислугу років з 77% на 70% грошового забезпечення.
Варто зазначити, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Оскільки в даному випадку перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, то при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.
04 лютого 2019 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийняте зразкове рішення по справі №240/5401/18, де суд прийшов до висновку про те, що при перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року відповідно достатті 63 Закону №2262-ХІІна підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другоїстатті 13 Закону №2262-ХІІ. Тому, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. За таких обставин відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.
Постановою Великої палати Верховного суду від 16 жовтня 2019 року зазначене рішення залишене без змін.
Колегія суддів відповідно до приписів ст. 77 КАС України відхиляє доводи відповідача, на підтвердження доводів скарги, щодо неотримання повідомлення Мінсоцполітики про підстави для перерахунку пенсій за даними грошового забезпечення станом на 01.01.2023, оскільки такі доводи не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не бачив необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

                                                      ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.
          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.01.2025 в адміністративній справі №280/10764/24- залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов