КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

Апеляційне провадження:                                                        Доповідач - Ратнікова В.М.
33/824/3931/2025
                                   
                                       П О С Т А Н О В А
 
                            І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
        м. Київ                                                                                          Справа № 752/12352/25
 
 23 липня 2025 року  Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.
 
при секретарі - Уляницькій М.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва  від 09 червня 2025року в справі про  адміністративне правопорушення  за  ч.1 ст. 130 КУпАП відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
в с т а н о в и в :
 
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва  від 09 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,та застосовано адміністративне стягнення - штраф в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Не погоджуючись  із  такою постановою суду першої інстанції, 18  червня  2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати постанову  Голосіївського районного суду міста Києва  від 09 червня 2025 року та закрити провадження у справі
  Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що  оскаржувана постанова ухвалена з порушенням  норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що ще 04.06. 2025 року ним було подано  до суду мотивоване письмове клопотання із запереченнями на складений адміністративний матеріал, однак суд першої інстанції його проігнорував.
Вважає, що суд проігнорував також і судову практику  у справах з ідентичними обставинами.
Зазначає, що як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, звинувачення  щодо нього грунтується виключно на результаті використання приладу Drager Alkotest 7510 прилад ARMF-0304, однак, на думку апелянта, відео з нагрудних камер поліцейських говорить про недотримання  поліцейськими процедури  проведення огляду водія на стан  алкогольного сп`яніння, визначеної  ст.266 КУпАП. 
Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, який було складено щодо нього, а також інші докази, як окремо, так і в сукупності не можуть служити достатнім підтвердженням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння за обставин, які зазначені у вказаному протоколі, оскільки  поліцейськими не були дотримані в повному обсязі вимоги ст. 266 КУпАП, а також вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 N?1452/735(надалі - Інструкція від 09.11.2015 року N? 1452/735). 
Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, який було складено щодо нього, а також відеозапис на DVD диску, який долучений до матеріалів справи, не дозволяють зробити однозначний висновок про те, що його вина відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, безспірно доведена належними та допустимими доказами.
Вказує на те, що із змісту відеозапису, який було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, має бути встановлено, що він на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп?яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager» - погодився беззаперечно.
 Однак, апелянт з результатом огляду на місці  не погодився. Зазначає, що такого питання йому взагалі не було задано.
Вказує на те, що після проведення його огляду  за допомогою алкотестера працівники поліції не запитували у нього, чи погоджується він із результатом, не роз'яснювали, що він може не погодитись з  результатом  його огляду на місці зупинки поліцейським та пройти огляд у медичному закладі. Вважає, що таке порушення робить процедуру огляду недійсною. Вказане зафіксоване на відеозаписі працівників поліції-час 08:00.
Звертає увагу суду на правову позицію, висловлену у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року N? 489/4827/16 з якої вбачається, що свідчення службової особи - інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об?єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб?єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.
В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи 23 липня 2025 року о 15 год.30 хв. судом повідомлений у встановленому законом порядку, за зазначеною ним особисто в апеляційній скарзі адресою:  АДРЕСА_1 . Вказане поштове відправлення повернулось  на адресу апеляційного суду з відміткою « адресат відсутній за вказаною адресою». Також, 11 липня 2025 року  секретар судового засідання  Уляницька  М.В.  повідомила  ОСОБА_1 про розгляд справи  23.07.2025 року о 15-30 год  додатково ще і шляхом направлення телефонограми  за номером телефону : НОМЕР_1 , яку  він отримав.
Аналізуючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1   в установленому законом порядку був повідомлений про  розгляд справи судом апеляційної інстанції 23.07.2025 року о 15-30 год, а тому вважає можливим розгляд справи у його відсутності.
Представник Київської міської прокуратури  в судове засідання  також не з`явився, про день та час розгляду справи  апеляційним судом прокуратура повідомлена у встановленому законом порядку, а тому  суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника прокуратури.
Заслухавши доповідь судді  Ратнікової В.М., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП  та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави,  з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції  посилався на те, що ОСОБА_1 28.04.2025 року, о 04 годині 00 хвилин, керував транспортним засобом "Peugeot 307", номерний знак НОМЕР_2 , поблизу будинку №139 по проспекту Академіка Глушкова в місті Києві, у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому суд врахував дані про особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, а саме те, що вказане правопорушення є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, а також тяжкість ймовірних наслідків.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 68 Конституції України  кожен зобов`язаний неухильно додержуватися  Конституції України  та законів України, не посягати  на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
 виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
 не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Пункт пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху визначає, що  водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року                 № 1452/735.
Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції  у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті  266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами,   огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі, і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
 Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1                      № 313807, складеного інспектором взводу № 1 роти 7, батальйону 3, полк 1 УПП в м.Києві старшим лейтенантом поліції Кардаш Я.В., 28 квітня 2025 року о 04 год. 00 хв.в м. Києві, на просп. Академіка Глушкова 139  водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot 307», державний номерний знак НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія  у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер. Результат огляду становить  1, 94 %. Чим водій порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до чеку тестування на  алкоголь, результат тестування             ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на приладі  «Drager Alcotest 7510» ARMF 0304 - 1,94 %.
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,  огляд  ОСОБА_1 було проведено у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці за допомогою газоаналізатора  DragerAlcotest 7510 прилад ARMF 0304. Результат проба позитивний 1, 94 %. З результатами ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його власноручний підпис у акті.
З дослідженого в судовому засіданні відеозапису події з боді камери поліцейського вбачається, що до зупиненого на блок пості транспортного засобу підійшов працівник поліції та запитав у водія,  де номерні знаки ( час на відео 04:06:23).
Водій пред`вив посвідчення водія ( час на відео 04:10:14).
На запитання працівника поліції,  чи готовий водій   ОСОБА_1 пройти огляд на приладі Драгер, оскільки відчуває від водія запах алкоголю,  водій повідомив, що відразу сказав військовим, що він п`яний, заперечувати не буде ( час на відео 04:11:08-04:11:18).
В подальшому водієм було пройдено огляд  на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на приладі Драгер, результат 1, 94% ( час на відео 04:13:30).
Працівник поліції повідомив, що водій знаходиться у стані сп`яніння ( час на відео 04:13:58).
Працівники поліції ознайомили водія із його правами ( час на відео 04:38:10).
На запитання працівника поліції, чи бажає водій надати письмові пояснення, останній відповів, що ні ( час на відео 04:38:20).
Після складання протоколу працівник поліції оголосив його зміст( час на відео 04:38:40-04:40:28).
Також  поліцейський  повідомив, щоб водій протягом 24 год не сідав за кермо.
Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про порушення  ОСОБА_1 п. 2.9а  ПДР України та  про наявність  підстав для  притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.
  Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1   про те, що  згідно  протоколу звинувачення відносно нього грунтується виключно на результаті використання приладу Drager Alkotest 7510 прилад ARMF-0304, однак, на думку апелянта, відео з нагрудних камер поліцейських говорить про недотримання  ними процедури огляду  на стан сп`яніння, передбаченої  ст.266 КУпАП, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне.
Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами,   огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Як вбачається із дослідженого судом відеозапису, огляд  водія ОСОБА_1   на стан алкогольного сп`яніння  на місці зупинки у встановленому законом порядку, за його згодою, проводився поліцейським  за допомогою газоаналізатора  Драгер. Все спілкування із водієм та проходження ним огляду фіксувалося на нагрудну камеру працівника поліції, та відео було долучено до матеріалів справи. Водій не заперечував того факту, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, тим більше вказаний факт визнав самостійно під час спілкування з працівниками поліції  та повідомив, що сісти за кермо у стані сп`яніння  його змусили певні обставини. Жодних заперечень після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер не висловлював, та повідомляв що це його  «перша помилка».
Проаналізувавши викладене суд апеляційної інстанції вважає, що у діях працівників поліції відсутнє порушення вимог ст. 266 КУпАП.
Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП  суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .
Керуючись, ст. 294 КУпАП,  апеляційний  суд, -
 
                                          п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 09 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова   апеляційного суду  набирає законної сили  негайно після її  винесення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.  
 
Суддя: