ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/348/25 Справа № 701/1320/24 Категорія: ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Калієвський І. Д.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю захисника Заболотнього В.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 22.05.2025 року, якою - 
         ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає АДРЕСА_1 , не працюючого,
  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

в с т а н о в и в :
          Відповідно до постанови суду першої інстанції,   28.11.2024 року о 21 год. 24 хв., ОСОБА_1 керував по вул. Райдужна, що в с-щі Маньківка Уманського (Маньківського) району Черкаської області, транспортним засобом автомобілем "Тоуоtа Аvensis", державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
           Постановою судді Маньківського районного суду Черкаської області від 22.05.2025 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
           Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в інтересах правопорушника   ОСОБА_1 подав  апеляційну скаргу в якій просить:
1. Апеляційну скаргу на постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 22.05.2025 - задовольнити.
2. Скасувати постанову Маньківського районного суду Черкаської області 06.03.2025 про визнання ОСОБА_1 винним та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керував транспортними засобами на строк 1 рік.
3. Справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
           Вважає, постанову судді першої інстанції необґрунтованою, незаконною та яка підлягає скасуванню, а справа підлягає закриттю, через невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та неправильному  застосування закону про адміністративну відповідальність.
Вказує, що огляд на стан сп`яніння відбувся за допомогою пристрою, калібрування якого протерміновано, а тому результати, отримані за його допомогою, не можна вважати достовірними та повними.
Вказує, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводив лікар, яка у відповідності до п. 3 розділу III вимог Інструкції не пройшла тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, що підтверджується зібраними стороною захисту доказами та такий огляд проведено з порушенням вимог Інструкції, а тому висновок про стан сп`яніння ОСОБА_1 є недійсним в силу прямої на це вказівки нормативно - правового акту, який регулює зазначені правовідносини, який є обов`язковим для виконання уповноваженими суб`єкта зазначеними у ньому.
Таким чином, фактично вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується лише протоколом про адміністративне правопорушення.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яих інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.
Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
            Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, ,  що 28.11.2024 року о 21 год. 24 хв., ОСОБА_1 керував по вул. Райдужна, що в с-щі Маньківка Уманського (Маньківського) району Черкаської області, транспортним засобом автомобілем "Тоуоtа Аvensis", державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
          Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:
-  даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 184260 від 28.11.2024 року, де зазначено, що 28.11.2024 року о 21 год. 24 хв., ОСОБА_1 керував по вул. Райдужна, що в с-щі Маньківка Уманського (Маньківського) району Черкаської області, транспортним засобом автомобілем "Тоуоtа Аvensis", державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена  ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.2);
-   даними роздруківки алкотесту «Драгер» від 28.11.2024 року, щодо  гр. ОСОБА_1 , результат 1,70% проміле.(а.с.3);
-   даними акту огляду відносно гр. ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнин рота, хитку ходу.(а.с.4);
-   даними висновку №000349 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння щодо гр. ОСОБА_1 від 28.11.2024 року, де зазначено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння та результат «Драгер» 1,70% проміле .(а.с.5); 
-  копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД №099463 від 28.11.2025 року, де зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, при цьому не мав поліса обов`язкового страхування.(а.с.6);
-  даними відеозапису, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 28.11.2024 року.(а.с.8);
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС Україні № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну  постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 184260 від 28.11.2024 року,    даними роздруківки алкотесту «Драгер» від 28.11.2024 року, щодо  гр. ОСОБА_1 , результат 1,70% проміле,  даними акту огляду відносно гр. ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,    даними висновку №000349 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння щодо гр. ОСОБА_1 від 28.11.2024 року,   копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД №099463 від 28.11.2025 року,   даними відеозапису, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 28.11.2024 року
Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є:
- запах алкоголю з порожнини рота;
- порушення координації рухів;
- порушення мови;
- виражене тремтіння пальців рук;
- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
- поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що 28.11.2024 року, о 21 год. 24 хв., по вул. Райдужна, що в с-щі Маньківка Уманського (Маньківського) району Черкаської області, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб "Тоуоtа Аvensis", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .  Під час спілкування з водієм, у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме; запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Водієві було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку у медичному закладі або на місці зупинки, на що водій ОСОБА_1 погодився пройти освідування у медичному закладі.Прибувши до медичного закладу, лікар провів освідування за допомогою алкотесту «Драгер», результат 1,70% проміле. На водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції вважає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Доводи апелянта про те, що пристрій «Драгер» пройшов останню калібровку 15.12.2023 року, є неогрунтованим, оскільки дата калібрування приладу «Драгер» відбулась 15.12.2023 року і дійсна на протязі року, а оскільки продуття ОСОБА_1 відбулося 28.11.2024 року, то і відповідність приладу перебуває в межах терміну, відведеному для відповідності.
Доводи апелянта про те, що освідування проводилось лікарем, яка не проходила тематичне удосконалення, є необґрунтованими.
Згідно довідки-учасника виданої КНП "Маньківська БЛ" підтверджується, що ОСОБА_2 пройшла тематичну підготовку на робочому місці лікаря-нарколога в КНП"Манькіська БЛ" за темою Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах здоров`я і оформлення його результатів" 14.08.2023 р.
Згідно інформації КНП "Маньківська багатопрофільна лікарня" від 13.03.2025 р. №92 вбачається, що лікар ОСОБА_2 пройшла тематичну підготовку на робочому місці лікаря-нарколога в КНП "Маньківська БЛ" за темою "Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах здоров"я і оформлення його результатів" 14.08.2023 р., посвідчення за формою згідно Додатку  до Положення про деякі заходи безперервного професійного розвитку медичних та фармацевтичних працівників не отримувала.
Крім того, ОСОБА_1 проходив освідування за допомогою технічного пристрою «Драгер» і показав результат 1,70% проміле, що в сою чергу підтверджується і відеозаписом з нагрудних бодікамер поліцейських, а тому сумніву, щодо невідповідності процедури освідування у медичному закладі у присутності працівників поліції у суду не виникає. 
Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки не є доказом вчинення правопорушення, є необґрунтованими.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - працівником поліції із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою, що оформила протокол.
При цьому, ОСОБА_1 , будь-яких зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та про невідповідність протоколу не заявляв, в протоклі про адміністративне правопорушення наявний підпис ОСОБА_1 про роз`ясненя йому його прав.
Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, та спрямовані на уникнення відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відео наявне в матеріалах справи є допустимим та належним доказом.
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 22.05.2025  року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП
п о с т а н о в и в :

Постанову судді Маньківського районного суду Черкаської області від 22.05.2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя                                                                                                           І.А. Поєдинок