ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

головуючий суддя у першій інстанції: Костюкевич С.Ф.

19 серпня 2025 року	Львів	Справа № 140/14004/24 пров. № А/857/22068/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:                                         Бруновської Н.В.
суддів:                                                             Запотічного І.І., Хобор Р.Б.
розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення   Волинського окружного адміністративного суду   від 23 квітня 2025 року   у справі № 140/14004/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1     про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
03.12.2024р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 у якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльності щодо нарахування та виплати додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 від 28.02.2022р.» у розмірі 100 000,00 грн. за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини  з 18.01.2024р. - 28.06.2024р.;
- зобов`язати нарахувати та виплатити додаткову винагороду відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини з 18.01.2024р. - 28.06.2024р.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23.04.2025р. позов задоволено.
Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Військова частина НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23.04.2025р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в період з 09.05.2022р. -09.09.2024р. проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 відповідно до мобілізації, оголошеної внаслідок вчинення збройного нападу рф проти України.
09.09.2024р. Наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 260 сержанта позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 09.09.2024р.
23.07.2022р. в районі населеного пункту Берестове Бахмутського району Донецької області, під час виконання бойового завдання в результаті артилерійського обстрілу ОСОБА_1 отримав поранення (бойове травмування) – закриту черепно-мозкова травма, струс головного мозку, акубаротравму, що підтверджується довідкою № 222/6/420А.
06.03.2024р. наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині)  позивач переведений на лікування до Комунального некомерційного підприємства «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради.
Відповідно до виписки КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради №421 від 28.06.2024р. ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в період: 18.01.2024р. - 28.06.2024р. з діагнозом посттравматичний стресовий розлад, тривожний варіант, з вираженою хворобливою симптоматикою та прогредієнтним типом перебігу, F 43.1 (згідно довідки про безпосередню участь у бойових діях від 12.12.2022р. №112) ВКАЗАНО: захворювання ТАК пов`язане із захистом Батьківщини. В графі "супутні діагнозом - прописано: Наслідки вибухової травми (23.07.2022), закритої черепно- мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді цефалгічного і церебрестенічного синдромів. Y36.2 Наслідки перенесеної акубаротравми (23.07.2022), Т70. Двобічна нейросенсорна приглуховатість зі збереженням слуху, Н90.3. Травма - легка, (згідно довідки про обставини травми від 23.03.2023р. №222/6/420А). ВКАЗАНО: захворювання ТАК пов`язане із захистом Батьківщини. Рефлюкс-езофагіт, стадія ремісії, К21.1. Хронічний гастродуоденіт, стадія нестійкої ремісії без порушення функції, К29. Виразкова хвороба дванадцятипалої кишки: поствиразкова деформація дванадцятипалої кишки без порушення моторно-евакуаторної функці, К26. ВКАЗАНО: захворювання ТАК пов`язане із захистом Батьківщини. Ангіопатія судин сітківки, Н35.0. В розділі "Анамнез" прописано: хворіє 3 23.07.2022р. після перенесеної ВМТ.
Із змісту довідки № 382 від 28.06.2024р. видно, що  позивачу проведено медичний огляд позаштатною ВЛК з правами госпітальної ВЛК при КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради та встановлено, що діагноз (згідно чинного НК 025) та постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): посттравматичний стресовий розлад, тривожний варіант, з вираженою хворобливою симптоматикою та прогредієнтним типом перебігу. F43.1. (згідно довідки про безпосередню участь у бойових діях від 12.12.2022р. №1127). Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини; наслідки вибухової травми (23.07.2022р.), пошкодження сухожилків розгиначів і довгої головки двоголового м`язу плеча, пошкодження суглобової губи правої лопатки без порушення функції кінцівки, Т92. Травма – тяжка; наслідки вибухової травми (23.07.2022р.). закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді цефалгічного і церебрастенічного синдромів. У36.2 Наслідки перенесеної акубаротравми (23.07.2022р.). Т70. Двобічна нейросенсорна приглухуватість зі збереженням слуху. Н90.3. Травма - легка, (згідно з довідкою про обставини травми від 23.03.2023р. № 222/6/420А). Травми. ТАК. пов`язані з захистом Батьківщини; Рефлюкс-езофагіт, стадія ремісії. К21.1. Хронічний гастродуоденіт. стадія нестійкої ремісії без порушення функції. К29. Виразкова хвороба дванадцятипалої кишки: поствиразкова деформація дванадцятипалої кишки без порушення моторно-евакуаторної функції. К26. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
Після завершення лікування ОСОБА_1 прибув до в/ч НОМЕР_1 та звернувся про нарахування та виплату додаткової винагороди у зв`язку з пораненням, пропорційну дням лікування з за вищевказаний період. Проте, листом № 131/фс від 12.02.2025р. отримав відмову з покликанням на те, що діагноз зазначений у виписці з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №421 від 28.06.2024р. не відповідає довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 23.03.2023р. №222/6/420А.
ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.5 ст.17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
ст.65 Конституції України визначено, що громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992р. № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ
ч.1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (ч.4 ст.9 цього Закону).
ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XIIз наступними змінами та доповненнями (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі -Закон №2011-XII)  передбачено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018р. затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).
В п.17 Порядку №260  видно, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України від 24.02.2022р. №64 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022р. прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).
п.1 постанови №168 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
п.5 постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022р.
01.04.2022р. до постанови №168 постановою Кабінету Міністрів України № 400 внесено зміни. Зокрема, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у п.1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000грн. виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100 000 гривень.
Положеннями Постанови №168 передбачено дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, які зазначені у п.1 Постанови, у розмірі 100 000,00 грн, а саме:
1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта, що матеріалами справи підтверджується та обставина, що у період: 18.01.2024р. - 28.06.2024р. ОСОБА_1 після отриманого поранення перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, що підтверджується випискою із медичної карти хворого №421 від 28.06.2024р.
Як видно із змісту виписки із медичної карти (стаціонарного) хворого №421 від 28.06.2024р., позивач перебував на стаціонарному лікуванні в період:18.01.2024р. - 28.06.2024р. з діагнозом посттравматичний стресовий розлад, тривожний варіант, з вираженою хворобливою симптоматикою та прогредієнтним типом перебігу, F 43.1 (згідно  довідки про безпосередню участь у бойових діях від 12.12.2022р. №112) ВКАЗАНО: захворювання ТАК пов`язане із захистом Батьківщини. В графі "супутні діагнози - прописано: Наслідки вибухової травми (23.07.2022р.), закритої черепно- мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді цефалгічного і церебрестенічного синдромів. Y36.2 Наслідки перенесеної акубаротравми (23.07.2022р.), Т 70. Двобічна нейросенсорна приглуховатість зі збереженням слуху, Н90.3. Травма - легка, (згідно довідки про обставини травми від 23.03.2023р. №222/6/420А). ВКАЗАНО: захворювання ТАК пов`язане із захистом Батьківщини. Рефлюкс-езофагіт, стадія ремісії, К21.1. Хронічний гастродуоденіт, стадія нестійкої ремісії без порушення функції, К29. Виразкова хвороба дванадцятипалої кишки: поствиразкова деформація дванадцятипалої кишки без порушення моторно-евакуаторної функці, К26. ВКАЗАНО: захворювання ТАК пов`язане із захистом Батьківщини. Ангіопатія судин сітківки, Н35.0. В розділі "Анамнез" прописано: хворіє з 23.07.2022р. після перенесеної ВМТ.
Отже, в даному випадку військовослужбовець проходив лікування внаслідок отриманого бойового травмування під час бойового завдання в результаті артилерійського обстрілу, яке потребувало стаціонарного лікування. Позивач безперервно перебував на лікуванні з 18.01.2024р. - 28.06.2024р.
ч.11 Розділу XXXIV Наказу Міністерства оброни України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам№ від 07.06.2018р. №260 (далі - Порядок №260), встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008р. № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008р. № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Порядок №260 доповнено новим розділом згідно наказом Міністерства оборони №44 від 25.01.2023р. та застосовується з 01.02.2023р., а тому норми розповсюджуються на спірні правовідносини.
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008р. №402,  яка видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.
Колегія суддів звертає увагу апелянта, що довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 23.03.2023р. № 222/6/420А підтверджується те, що військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримав вказані поранення (бойові травмування) в ході виконання обов`язків (бойових завдань) під час захисту Батьківщини у зв`язку з військовою агресією рф проти України в наслідок дій противника.
Із змісту листа Військової частини НОМЕР_1 № 131/фс від 12.02.2025р. видно, що діагноз зазначений у виписці з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №421 від 28.06.2024р. не відповідає довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 23.03.2023р. №222/6/420А.
Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що з наданих позивачем медичних документів, видно, що ОСОБА_1   в період з 18.01.2024р. - 28.06.2024р. із наслідками після отриманого поранення, яке пов`язане із захистом Батьківщини, перебував на стаціонарному лікуванні КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, куди поступив з діагнозом посттравматичний стресовий розлад, тривожний варіант, з вираженою хворобливою симптоматикою та прогредієнтним типом перебігу, F 43.1 (згідно довідкою про безпосередню участь у бойових діях від 12.12.2022р. №112) ВКАЗАНО: захворювання ТАК пов`язане із захистом Батьківщини. В графі "супутні діагнозим - прописано: Наслідки вибухової травми (23.07.2022р.), закритої черепно- мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді цефалгічного і церебрестенічного синдромів. Y36.2 Наслідки перенесеної акубаротравми (23.07.2022р.), Т 70. Двобічна нейросенсорна приглуховатість зі збереженням слуху, Н90.3. Травма - легка, (згідно з довідкою про обставини травми від 23.03.2023р. №222/6/420А). ВКАЗАНО: захворювання ТАК пов`язане із захистом Батьківщини. Рефлюкс-езофагіт, стадія ремісії, К21.1. Хронічний гастродуоденіт, стадія нестійкої ремісії без порушення функції, К29. Виразкова хвороба дванадцятипалої кишки: поствиразкова деформація дванадцятипалої кишки без порушення моторно-евакуаторної функці, К26. ВКАЗАНО: захворювання ТАК пов`язане із захистом Батьківщини. Ангіопатія судин сітківки, Н35.0. В розділі "Анамнез" прописано: хворіє 3 23.07.2022р. після перенесеної ВМТ, що підтверджується випискою із медичної карти хворого №421 від 28.06.2024р.
При цьому, відповідно до довідки № 382 від 28.06.2024р. позивачу проведено медичний огляд позаштатною ВЛК з правами госпітальної ВЛК при КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради та встановлено, що діагноз (згідно чинного НК 025) та постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): посттравматичний стресовий розлад, тривожний варіант, з вираженою хворобливою симптоматикою та прогредієнтним типом перебігу. F43.1. (згідно довідки про безпосередню участь у бойових діях від 12.12.2022р. №1127). Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини; наслідки вибухової травми (23.07.2022р.), пошкодження сухожилків розгиначів і довгої головки двоголового м`язу плеча, пошкодження суглобової губи правої лопатки без порушення функції кінцівки, Т92. Травма – тяжка; наслідки вибухової травми (23.07.2022р.). закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді цефалгічного і церебрастенічного синдромів. У36.2 Наслідки перенесеної акубаротравми (23.07.2022р.). Т70. Двобічна нейросенсорна приглухуватість зі збереженням слуху. Н90.3. Травма - легка, (згідно довідкою про обставини травми від 23.03.2023р. № 222/6/420А). Травми. ТАК. пов`язані з захистом Батьківщини; Рефлюкс-езофагіт, стадія ремісії. К21.1. Хронічний гастродуоденіт. стадія нестійкої ремісії без порушення функції. К29. Виразкова хвороба дванадцятипалої кишки: поствиразкова деформація дванадцятипалої кишки без порушення моторно-евакуаторної функції. К26. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
Зважаючи на характер травми, що зазначений у вказаних вище виписці із медичної карти хворого та довідці ВЛК, позивач має право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000,00 грн., як такий, що перебував на лікуванні після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що в порушення вимог п.1 Постанови №168 військова частина НОМЕР_1 не виплатила позивачу додаткову винагороду належному в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу у зв`язку з отриманням поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, з наступного дня після отримання поранення до завершення лікування, а саме з період: 18.01.2024р. - 28.06.2024р.
Отже, позивач має право на отримання збільшеної до 100 000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.
Разом з цим, при формулюванні способу захисту суд першої інстанції обґрунтовано не визначав конкретної суми додаткової винагороди, що підлягає виплаті позивачу, оскільки рішення суду носить зобов`язальний характер, а тому обчислення розміру додаткової винагороди та інших одноразових видів грошового забезпечення відноситься до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень  в особі військової частини НОМЕР_1 .
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Військової частини НОМЕР_1 діяв не у спосіб, що визначені законами та Конституцією України.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п.29).
Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
В ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення, а Рішення   Волинського окружного адміністративного суду   від 23 квітня 2025 року   у справі № 140/14004/24  - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Р. Б. Хобор