УХВАЛА
 
28 липня 2025 року
 
м. Київ
 
справа № 756/5368/19
провадження № 61-5220ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., розглянув заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 08 січня 2025 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 у травні 2025 року через засоби поштового зв`язку подала до Верховного Суду заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду від 08 січня 2025 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2025 року заяву  ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 08 січня 2025 року залишено без руху. Надано строк для сплати судового збору та надання доказів надсилання заяви про роз`яснення судового рішення іншим учасникам справи.
 
На виконання вимог ухвали ОСОБА_1 подала клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подання заяви про роз`яснення постанови Верховного Суду від 08 січня 2025 року, яке обґрунтовує тим, що у разі сплати судового збору вона залишиться без засобів для існування, на підтвердження свого майнового стану надає відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, податку, військового збору.
 
Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», частини першої статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
 
За правилами частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частини третьої статті 136 ЦПК України суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цих статей.
 
Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
 
Європейський суд з прав людини виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий його розмір, який не враховує фінансове положення заявника, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя. Зокрема, така позиція була викладена у справі «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії» (рішення від 26 липня 2011 року).
 
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.
 
У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.
 
При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.
Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, суд касаційної інстанції вважає за можливе задовольнити клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору.
 
Водночас, ОСОБА_1 не виконано вимоги ухвали в частині надання доказів надсилання заяви про роз`яснення судового рішення іншим учасникам справи.
 
Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (частина четверта статті 183 ЦПК України).
 
За таких обставин, заява підлягає поверненню без розгляду.
 
Керуючись статтею 183 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву  ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 08 січня 2025 року повернути без розгляду.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                        І. Ю. Гулейков