Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/262/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Орендовський В. А. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2025 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., захисника – адвоката Заболотнього П.Л. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2025 року, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

       Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп., 

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 31 січня 2025 року о 12 годині 30 хвилин по вул. Перемоги, 37, в м. Новомиргороді Новоукраїнського району Кіровоградської області, керував транспортним засобом автомобілем Mitsubishі Рajero Sport, д/н НОМЕР_1 , здійснюючи виїзд з прилеглої території колишньої автошколи, що знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 28, в м. Новомиргороді Новоукраїнського району Кіровоградської області, не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ-21051, д/н НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тобто вчинив ДТП, чим порушив п.16.9 ПДР України.
Крім того, ОСОБА_1 31 січня 2025 року о 12 годині 30 хвилин по вул. Перемоги, 37, в м. Новомиргороді Новоукраїнського району Кіровоградської області, керував транспортним засобом автомобілем Mitsubishі Рajero Sport, д/н НОМЕР_1 ВАЗ-2107, д.н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестер «Драгер» 6810, результат тесту показав 0.26‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 (а) ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовував тим, що результатами тесту був згоден та повідомив працівникам поліції, що вживає щоденно ліки від серця, які можуть містити певний вміст спирту, однак не мають застережень, щодо водіння автомобілем. Відповідно до результату тесту вміст алкоголю містився 0,26 проміле, відповідно що являється допустимою похибкою. Крім того, в роздруківці результату тесту в графі температура зазначено + 29,0 С, станом на 31.01.2025 року. Задув було проведено на вулиці. Відповідно температура повітря не могла складати +29, 0 С, оскільки середня температура в сучасну зиму складає від +5,0 до -5,0 С. Вказане свідчить про неточність показаного результату. Також, працівник не ознайомлює з належною документаціє, не показує сертифікацію приладу. Разом з тим, до матеріалів адміністративної справи не долучено сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки застосованого приладу. Тому, відповідно суд не мав брати до уваги його як доказ результат вказаного тесту. Огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів проводився з порушеннями.
Вказує, що для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП поліцейський мав зафіксувати на службову відеокамеру безпосередньо рух транспортного засобу, зупинення безпосередньо самим поліцейським транспортного засобу під час руху і виключно за таких обставин вважається, що особа керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`янінням. Працівники поліції приїхали за викликом учасників ДТП та не фіксували керування транспортним засобом, у відповідності до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про поліцію». Відсутність доказів керування мною транспортним засобом виключає як потребу проходити огляд на стан сп`яніння та і виключає адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, вказує, що суддею винесено постанову без його участі, що є порушенням права на захист.
Зазначає, що схема ДТП жодним чином не підтверджує, що винуватцем ДТП є водій автомобіля Mitsubishі Рajero Sport, оскільки не встановлено працівниками поліції з якою швидкістю рухався автомобіль ВАЗ 21051 під керуванням ОСОБА_2 та чи міг він вчасно зупинити свій автомобіль, враховуючи обставини, видимість, яка дозволяла водію автомобіля ВАЗ 21051 вчасно зреагувати та передбачити вказану подію, та загальмувати з метою уникнення ДТП. Зокрема, не зафіксовано гальмівний шлях автомобіля ВАЗ 21051, не відібрано пояснення у водія вказаного автомобіля та свідка, яка знаходилась в середині автомобіля на встановлення швидкості руху, а відібрано формально стандартне пояснення, яке було написано працівником поліції, а не власноручно учасниками.
Під час апеляційного розгляду захисник уточнив апеляційні вимоги та зазначив, що в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не оскаржує.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника – адвоката Заболотнього П.Л. в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП в діях ОСОБА_1 , проаналізувавши наявні в справі докази та надавши їм належну правову оцінку. 

Проте оскільки, учасниками процесу доведеність вини, правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП не оскаржується, апеляційний суд не входить в їх обговорення та в цій частині постанову суду першої інстанції не перевіряє.

       Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

       Згідно із ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

       Вимогами ст. 280 КУпАП, регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

       Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

       Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

       Згідно пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

       Відповідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння. 

       Згідно ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:
1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;
2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;
3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;
4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

       Відповідно до ч.ч. 3,4,5 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, 
Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до « Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду », затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).
       Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.
       Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
       Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).
       У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

       Згідно до ч.ч. 7, 8 розділу II « Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції », установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
       Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

       Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
       Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
       У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
       При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

       Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
       Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

       Згідно ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити у тому числі технічний засіб, яким здійснено фото та відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

       Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП не дотримався.
Висновок районного суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є помилковим та передчасним, справа судом розглянута поверхово та неповно, висновки суду викладені в постанові не відповідають дійсним фактичним обставинам справи, всім зібраним доказам по справі, судом надано неправильну правову оцінку, порушенням при складанні протоколу про адміністративні правопорушення також належної правової оцінки не надано, через, що постанова суду першої інстанції підлягає зміні, виходячи з наступного.

        Так, на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 234971 від 31.01.2025 року.
       Крім того, в якості вини ОСОБА_1 до протоколу додані: роздруківка алкотестера «Драгер» 6810 з результатом тесту ОСОБА_1 0.26 проміле (а.с.3); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.8) направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції про відмову від проходження огляду (а.с. 9); письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.5, 6), відеозапис події (а.с.13, 14).

        Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 234971 від 31.01.2025 року, ОСОБА_1 31 січня 2025 року о 12 годині 30 хвилин по вул. Перемоги 37, в м. Новомиргороді Новоукраїнського району Кіровоградської області, керував транспортним засобом автомобілем Mitsubishі Рajero Sport, д/н НОМЕР_1 ВАЗ-2107, д.н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестер «Драгер» 6810, результат тесту показав 0.26‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 (а) ПДР України ( а.с.2).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника Заболотнього П.Л., оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

        Захисник адвокат Заболотній П.Л. в судовому засіданні апеляційної інстанції  зазначив, що ОСОБА_1  вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130  КУпАП не визнає. Оскільки 31.01.2025 алкогольні напої не вживав, приймав лікарські препарати Корвалол та інші лікарські препарати, так як має проблеми із серцем.  Хворіє на хронічні сердечні хвороби, переніс дві операції на серці. При цьому, звернув увагу, що газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» має границі допустимої похибки.

       Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 було надано медичну документацію стовно проведеного оперативного втручання на серці, виписку з історії хвороб, виписки із медичної картки стаціонарного хворого, та свідоцтво про хворобу, відповідно до яких має проблеми із серцем та потребує постійного лікування та вживання лікарських препаратів.

        Відповідно до п.7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
       Згідно результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» в організмі останнього було виявлено алкоголь 0,26 ‰ (а.с.3).
       Згідно інструкції до приладу «Drager Alcotest 6810», на які посилається апелянт та його захисник, технічними характеристиками вищевказаного приладу передбачено границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0.02 проміле - у діапазоні від 0 до 0.2 проміле, відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0.04 проміле - у діапазоні від 0 до 0.4 проміле; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.4 проміле.
       Згідно чеку про проведення тесту на стан сп`яніння, який міститься в матеріалах справи тестування проводилось 31.01.2025, разом із тим температура повітря зазначена у чекові була +29,0°C, а тому прилад міг зробити похибку.
       Тобто, з наведеного вбачається, що технічними характеристиками газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» передбачено похибку при результатах.
       На переконання апеляційного суду, результат огляду у 0,26 ‰ з урахуванням зазначеної вище точності вимірювального приладу, не може в достатній мірі свідчити про перевищення допустимої норми, зазначеної в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, та не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий є в межах похибки, та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
       Крім того, відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською РСР 25.04.1974 року, зі змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 01.05.1971 року, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Крім цього, в судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, який наданий до протоколу, відображено, що працівниками поліції взагалі не встановлено та не зазначено ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . Крім того, відображено як працівники поліції проводять тест на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера «Dragger Alcotester 6810» результат тесту 0,26 проміле. При цьому, ОСОБА_1 зазначає, що вживав лікарські препарати. Інспектор поліції з цим погоджується.
       В той же час, на даному відеозаписі не зафіксовано згоди водія з даними результатами чи пропозиції працівників поліції пройти водієві тест на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Також, з метою перевірки вживання на передодні лікарських препаратів.
       Не зафіксовано на відеозаписі і роз`яснень працівників поліції, що в разі незгоди водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
       Крім того, з відеозапису не вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 поведінка водія спокійна і адекватна, вимоги працівників поліції він виконує без будь-яких заперечень.
       За таких обставин, при проведенні огляду та встановленні ступеня сп`яніння в 0,26 проміле, що межує з гранично допустимою нормою (0,2 проміле) та з врахуванням технічної похибки проміле, відсутності передбачених ознак алкогольного сп`яніння та заперечення водієм факту вживання алкогольних напоїв та можливим вжиттям напередодні лікарських препаратів, працівниками поліції для усунення зазначених сумнівів слід було запропонувати пройти водієві ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, чого не було зроблено.

       Як наслідок на переконання апеляційного суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

       Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

       Враховуючи викладене, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних і допустимих доказів, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на його користь.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. 
Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обгрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2021 року) тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» рішення ЕСПЛ «Ірландія проти Сполученого Королівства « від 18.01.1978 року.

У відповідності до роз`яснень викладених в ч.2 п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 01.01.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

       Разом із тим, суд першої інстанції не звернув уваги на вищевказані істотні порушення вимог закону допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не надав всім зібраним доказам по справі належну правову оцінку та дійшов помилкового та передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є безумовною підставою для зміни постанови суду першої інстанції та закриття провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

       Разом із тим, слід зазначити, що суд першої інстанції хоча в мотивувальній частині зазначив про застосування положень ст.36 КУпАП, проте в резолютивній частині окремо не призначив адміністративне стягнення в межах санкції статей інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень та застосувавши положення ст.36 КУпАП призначив лише остаточне адміністративне стягнення.
Тому, оскільки на момент розгляду справи сплинув строк передбачений ст.38 КУпАП для накладення стягнення ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід вважати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження по справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення передбаченого ст.38 КУпАП

Беручи до уваги викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає зміні із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.

Постанову Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік – змінити.        

ОСОБА_1 вважати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження по справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення передбаченого ст.38 КУпАП
Провадження по справі за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)