ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/285/25 Справа № 712/433/25 Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Рябуха Ю. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року                                                                                                 м. Черкаси

       Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю захисника Оржеховської А.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах  ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.03.2025 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , непрацюючого, відомості про ідентифікаційний номер відсутні,
       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень та трьох років позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

в с т а н о в и в :

        Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 07.01.2025 року о 11 год. 35 хв. в м. Черкаси, по пр.-ту Хіміків, 30/4, керував автомобілем ВМW 116 І д.н.з. НОМЕР_1 (власник ОСОБА_2 ), з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, в установленому законом порядку, відмовився, що зафіксовано на б/к 472416, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

        Постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.03.2025 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисяч) гривень та трьох років позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в інтересах правопорушника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить:
Скасувати постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 .03. 2025 року, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Вказує, що апелянт не згодний із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення.
Повний текст рішення отриманий адвокатом Оржеховською А.О. в Соснівському районному суді міста Черкаси 27.03.2025 року (розписка про отримання повного тексту рішення є в матеріалах справи).
Вказує, що жодним суб`єктом правоохоронного органу не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху та не доведено, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення. 
Вказує, що відповідальності за порушення ПДР підлягає виключно водій, а не особа, яка просто сидить за кермом.
Відеозапис, на який суд посилається не може бути належним доказом.
Суд проігнорував виклик свідків для встановлення істини по справі. 
Розглядаючи справу, суд не вчинив жодних дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин справи, зокрема, і в частині витребування доказів з власної ініціативи, не з`ясовано чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 280, 283 КУпАП постанова судді в адміністративній справі повинна бути законною та обґрунтованою.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме,   що  ОСОБА_1 , 07.01.2025 року о 11 год. 35 хв. в м. Черкаси, по пр.-ту Хіміків, 30/4, керував автомобілем ВМW 116 І д.н.з. НОМЕР_1 (власник ОСОБА_2 ), з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, в установленому законом порядку, відмовився, що зафіксовано на б/к 472416, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 21 від 07.01.2025 року, де зазначено, що ОСОБА_1 , 07.01.2025 року о 11 год. 35 хв. в м. Черкаси, по пр.-ту Хіміків, 30/4, керував автомобілем ВМW 116 І д.н.з. НОМЕР_1 (власник ОСОБА_2 ), з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, в установленому законом порядку, відмовився, що зафіксовано на б/к 472416, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП. (а.с.2); 
- даними направлення на огляд водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння до КЗ «ЧОНД» від 07.01.2025 року, де зазначено, що у гр. ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився.(а.с.3);
- даними протоколу про адміністративне затримання АПЗ18 № 009116 від 07.01.2025 року, щодо гр. ОСОБА_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.(а.с.4);
- даними письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 07.01.2025 року, де зазначено, що 07.01.2025 року, вона стала свідком, як водій керуючи транспортним засобом ВМW 116 І д.н.з. НОМЕР_1 вчиняв незрозумілі та небезпечні маневри, при цьому їй здалося, що він вчинив зіткнення з припаркованим автомобілем. Вона разом з перехожими почала робити зауваження та намагалися обмежити пересування водія ОСОБА_1 , на що останній поводив себе незрозуміло, він був з явними ознаками алкогольного сп`яніння та намагався залишити місце події. Після чого, його було зупинено та викликано поліцію.(а.с.5);
- даними рапорту інспектора взводу №1 роти №4 БУПП в Черкаській області ДПП ст. лейтенанта поліції Р. Боревича від 07.01.2025 року, де зазначено, що 07.01.2025 року, виконуючи свої службові обов`язки, отримали виклик про те, що по просп.. Хіміків, 30/4 вчинено адміністративне правопорушення. Прибувши на місце виклику, було встановлено, що в тому числі ОСОБА_3 стала свідком, як водій керуючи транспортним засобом ВМW 116 І д.н.з. НОМЕР_1 вчиняв незрозумілі та небезпечні маневри та прямо на нього вказала. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , було встановлено, що останній має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, в установленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру. На водія було складено адміністративні матеріали за ч. 2 ст. 130 КУпАП.(а.с.6);
- даними копії постанови Черкаського апеляційного суду від 20.12.2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.7);
- даними відеозапису, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 07.01.2025 року.(а.с.13).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Диспозиція ч. 2 ст. 130 КУпАП встановлює такий склад адміністративного правопорушення: повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, відмову від проходження освідування у встановленому законом порядку та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 21 від 07.01.2025 року, даними направлення на огляд водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння до КЗ «ЧОНД» від 07.01.2025 року, даними протоколу про адміністративне затримання АПЗ18 № 009116 від 07.01.2025 року, щодо гр. ОСОБА_1 , даними письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 07.01.2025 року, даними рапорту інспектора взводу №1 роти №4 БУПП в Черкаській області ДПП ст.. лейтенанта поліції Р. Боревича від 07.01.2025 року, даними копії постанови Черкаського апеляційного суду від 20.12.2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, даними відеозапису, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 07.01.2025 року.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1  з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, незрозуміла мова), відходить від автомобіля ВМW 1161 д.н.з.  НОМЕР_1 , і в цей час до нього звертаються працівники поліції. Також на відео розбірливо чути жіночий та чоловічий голоси, які на запитання працівника поліції:» Хто був за кермом?», чітко вказують поліцейським на  ОСОБА_1 , як особу, яка керувала транспортним засобом ВМW 1161 д.н.з.  НОМЕР_1 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , було встановлено, що останній має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій поводив себе агресивно, виражався нецензурною лексикою, намагався постійно покинути місце пригоди. Внаслідок чого, працівниками поліці було прийнято рішення застосувати до ОСОБА_1 спеціальні засоби – кайданки, оскільки останній не реагував на прохання поліцейських не відходити і залишатись біля транспортного засобу. Водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування у встановленому законом порядку, проте від проходження огляду на стан сп`яніння, в установленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру. На водія було складено адміністративні матеріали за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції вважає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є необґрунтованими, оскільки на відеозаписі зафіксовано, як працівники поліції прибули на місце події за викликом свідків, які повідомляють, що за кермом транспортного засобу був ОСОБА_1 .
Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАГІ, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судових засіданнях доказами у справі, та спрямовані на уникнення відповідальності.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені в матеріалах справи докази не суперечать одне одному, та підтверджуються відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейських.
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими у судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вищевказаного висновку. Доказів на спростування даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 19.03.2025 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП
п о с т а н о в и в :

          Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.03.2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя І.А. Поєдинок