Дата документу 30.07.2025 Справа № 334/3704/24

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 334/3704/24 
Провадження №22-ц/807/1313/25 
Головуючий в 1-й інстанції - Коломаренко К.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року                                 місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С. В.,	
суддів:	Онищенка Е.А., Полякова О.З.	

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Темненко Валентини Олександрівни на рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2025 року, ухвалене у м. Запоріжжя у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

       У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначало, що 08.02.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_3 , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 3636411 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 7 000 грн., строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту (10.03.2021) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до нього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 7 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . Відповідно до п.1.5 Кредитного одговору Стандартна процента ставка становить 1,90% в день та застосовуються: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2. Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору. 10.03.2021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, зв`язку з чим,кредитний договір було авто пролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював. 13 вересня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», як фактором, було укладено Договір факторингу №13/09/2021, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. 24.04.2024 між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», як клієнтом т а ТОВ ФІНАНСОВА КОМПААНІЯ «ФІНТРАСТ Україна», як фактором, було укладено договір факторингу №24-04/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станови на 29.04.2024 року становить 22 960 грн., з яких 7 000 грн. - тіло кредиту та 15 960 грн. - нараховані проценти. Посилаючись на зазначені обставини позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 22 960 грн. 00 коп., інфляційні втрати - 1 426 грн. 80 коп., три відсотки річних - 488 грн. 76 коп., суму судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. 

       Рішенням Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.
       Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» суму заборгованості в розмірі 11 941,91 гривень, яка складається з: 7 000,00 гривень - тіло кредиту: 4 123,00 гривень - нараховані відсотки; 49,37 гривень - 3 відсотки річних; 742,54 гривень - інфляційні втрати.
       Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» сплачений судовий збір у розмірі 1 160,28 грн.
       Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду,  ОСОБА_4 в особі представника - адвоката Темненко Валентини Олександрівни подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду прийнявши нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог, а також стягнути з позивача на її користь судові витрати у розмірі 8 633,60 грн., які складаються з судового збору 3 633,60 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що залишилось поза увагою суду, що позивачем не доведено належними докази укладення, підписання кредитного договору відповідачем, на обґрунтування своїх позовних вимог не надано первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт виконання позивачем обов`язку щодо надання кредитних коштів, як і не підтверджено право вимоги позивача.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2025 року це 90840,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 грн. (3028,00 грн. Х 30 = 90840,00 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що строк дії договору сплив 10.03.2021 року, з урахуванням чого подальше нарахування кредитором відсотків є безпідставним. Враховуючи встановлений судом факт неповного виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати суми кредиту, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 08.02.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_3 , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір №3636411 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених їх сайтіhttps://creditplus.ua/ru/documents. 

Відповідно до п. 1.2 договору №3636411 товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 

Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складала 7 000,00 грн. (п. 1.3 кредитного договору); строк кредиту - 30 днів (п. 1.4), дата повернення кредиту - 10.03.2021, вказувалася в графіку платежів, що є додатком № 1 до договору. 

Згідно п. 2.1 договору №3636411 кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. 

Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього договору (п. 2.2 договору). 

Відповідно до п. 1.5 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, що складає 30 днів; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п .4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору. 

Відповідно до п. 1.5.1. кредитного договору знижена процентна ставка становить 0,57 % в день та застосовується, якщо споживач в межах строку, визначеного в п. 1.4 цього договору, або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості, або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою буде перераховано за зниженою процентною ставкою. 

Відповідно до п. 9.8 договору, підписуючи цей договір, ОСОБА_3 , як споживач, підтверджує, що перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ " АВЕНТУС УКРАЇНА ", (далі - Правила), що розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом № 53-ОД від 16.01.2020 року, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; дані, що стосуються її особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього Договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Споживач погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, не пливають на зобов`язання споживача, передбачені цим Договором; погоджується, що у випадку передбаченому пп. 2 п. 5.1. Договору для Товариства не наступає прострочення кредитора. 

Вказаний договір, додаток № 1 до нього і паспорт споживчого кредиту до договору підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором ОСОБА_2 «М270778» 08.02.2021 року о 19 год. 15 хв. Додаток № 1 і паспорт споживчого кредиту містить вказівку на суму кредиту, строк його видачі, знижену і стандартну процентні ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту штрафи тощо. 

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав, надавши 08.02.2021 року о 19-16 годині кредит в сумі 7 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» № 2347 від 18 січня 2023 року та інформацією, наданою АТ КБ «Приватбанк» вих. №20.1.0.0.0/7-250227/73029 від 07.03.2025 р.

Підписавши електронним підписом кредитний договір №3636411 від 08.02.2021 року, яким визначено порядок та умови надання кредиту, ОСОБА_2 погодилась та підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), яка акцептована нею 08.02.2021 року одноразовим ідентифікатором «М270778». 

Отже, спірний договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який надісланий первісним кредитором на номер телефону, зазначений ОСОБА_2 при реєстрації на сайті кредитодавця, на підтвердження чого в ідентифікаційній частині договору містяться код ідентифікатор відповідачки, що і є її безпосереднім підписом, що відповідає вимогам статті 12 Закону України "Про електронну комерцію". Без здійснення вказаних дій відповідачкою кредитний договір не був би укладений між сторонами.

Наведене свідчить, що при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

13 вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Українські страхові операції», як фактором, укладено договір факторингу №113/09/2021, згідно з умовами якого, клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вище вказаним кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідача зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 13.09.2021 року ТОВ «Українські страхові операції» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №3636411, в загальному розмірі 22 960,00 грн., з яких: 7000 грн. - основна сума боргу, 15 960,00 грн. - заборгованість за відсотками.

24 квітня 2024 року між ТОВ «Українські страхові операції», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу №24-04/24-Ф, згідно з умовами якого, клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вище вказаним кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Українські страхові операції» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідача зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 24 квітня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №3636411, в загальному розмірі 22 960,00 грн., з яких: 7000 грн. - основна сума боргу, 15 960,00 грн. - заборгованість за відсотками.

ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" є кредитором у зобов`язанні щодо виконання умов кредитного договору № 3636411 від 08 лютого 2021 року і саме йому належить право вимоги до ОСОБА_2 .

Задовольняючи вимоги позову частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до умов кредитного договору № 3636411 від 08.02.2021 року, кінцевим строком кредиту є 10.03.2021 року. Матеріали справи містять повідомлення первісного кредитора від 11.03.2021 року про порушення відповідачем строків повернення кредиту. Фактично таке повідомлення є вимогою про дострокове повернення кредиту, оскільки містить застереження щодо необхідності виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором перед кредитором, а також розмір заборгованості, яка утворилась станом на 11.03.2021 року в розмірі 11 123,00 грн. За таких обставин позивачем безпідставно нараховувались проценти за користування кредитом з 11.03.2021 року, тобто, після пред`явлення до позичальника вимоги. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором №3636411 про надання споживчого кредиту від 08.02.2021, що складає 11 123 грн. 00 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7 000,00 грн. та заборгованості за процентами в сумі 4 123,00 грн. Враховуючи, що здійснюючи розрахунок відповідальності за ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач застосував у розрахунку суму зобов`язання, яка включає вимоги, які судом визнані такими, що не підлягають до задоволення (сума процентів за період з 12.03.2021 по 08.06.2021), суд самостійно здійснив розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за ст. 625 ЦК України, виходячи з суми задоволеної до стягнення - 11 123,00 грн. Інфляційні втрати за заборгованістю відповідача складають 742,54 грн.; 3% річних - 237,70 грн.

Колегія судді погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В силу ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року, який набрав чинності 30.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

08.02.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_3 , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір №3636411 про надання споживчого кредиту. 

Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складала 7 000,00 грн. (п. 1.3 кредитного договору); строк кредиту - 30 днів (п. 1.4), дата повернення кредиту - 10.03.2021, вказувалася в графіку платежів, що є додатком № 1 до договору. 

Згідно п. 2.1 договору №3636411 кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. 
       
Відповідно до п. 1.5 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, що складає 30 днів; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п .4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору. 

Вказаний договір, додаток № 1 до нього і паспорт споживчого кредиту до договору підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором ОСОБА_2 «М270778» 08.02.2021 року о 19 год. 15 хв. Додаток № 1 і паспорт споживчого кредиту містить вказівку на суму кредиту, строк його видачі, знижену і стандартну процентні ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту штрафи тощо. 

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав, надавши 08.02.2021 року о 19-16 годині кредит в сумі 7 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» № 2347 від 18 січня 2023 року та інформацією, наданою АТ КБ «Приватбанк» вих. №20.1.0.0.0/7-250227/73029 від 07.03.2025 р.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що спірний договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який надісланий первісним кредитором на номер телефону, зазначений ОСОБА_2 при реєстрації на сайті кредитодавця, на підтвердження чого в ідентифікаційній частині договору містяться код ідентифікатор відповідачки, що і є її безпосереднім підписом, що відповідає вимогам статті 12 Закону України "Про електронну комерцію". Без здійснення вказаних дій відповідачкою кредитний договір не був би укладений між сторонами.

13 вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Українські страхові операції», як фактором, укладено договір факторингу №113/09/2021, згідно з умовами якого, клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вище вказаним кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідача зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 13.09.2021 року ТОВ «Українські страхові операції» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №3636411, в загальному розмірі 22 960,00 грн., з яких: 7000 грн. - основна сума боргу, 15 960,00 грн. - заборгованість за відсотками.

24 квітня 2024 року між ТОВ «Українські страхові операції», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу №24-04/24-Ф, згідно з умовами якого, клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вище вказаним кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Українські страхові операції» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідача зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 24 квітня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №3636411, в загальному розмірі 22 960,00 грн., з яких: 7000 грн. - основна сума боргу, 15 960,00 грн. - заборгованість за відсотками.

ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" є кредитором у зобов`язанні щодо виконання умов кредитного договору № 3636411 від 08 лютого 2021 року і саме йому належить право вимоги до ОСОБА_2 . Відповідачем вказані висновки не спростовано.

Колегія суддів апеляційного суду, вважає обґрунтованими та такими, що узгоджуються із встановленими обставинами справи висновки суду першої інстанції з приводу доведеності вимог позову в частині стягнення суми основної заборгованості, а також процентів нарахованих у межах строку кредитування, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Відповідно підлягає зменшенню розмір інфляційних втрат і 3% річних з урахуванням суми заборгованості.

Що стосується розміру витрат на правничу допомогу, то з урахуванням часткового задоволення вимог позову, а також з урахуванням складності справи, переліку наданих послуг, вимог справедливості, розумності та пропорційності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо зменшення такої суми, і підстав для перегляду рішення в цій частині, колегія суддів не вбачає. 

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Темненко Валентини Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 30 липня 2025 року.

Головуючий                                        С. В. Кухар

Судді:                                                                        Е. А. Онищенко

                                                                       О. З. Поляков