УХВАЛА
28 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 335/6584/22
провадження № 51-492ск23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                     ОСОБА_1 , 
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 липня 2025 року щодо нього, 
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на указані вище судові рішення щодо нього, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. При цьому такі вимоги повинні відповідати положенням ст. 436 цього Кодексу.
Статтею 436 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Відповідно до її змісту, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 
-          залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 
-          скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 
-          скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 
-          змінити судове рішення.
У касаційній скарзі засуджений просить вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 липня 2025 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої або апеляційної інстанції.
Указана вимога не відповідає повноваженням суду касаційної інстанції, визначеним ст. 436 КПК, за наслідками розгляду касаційної скарги, оскільки має містити конкретну вимогу, яка би відповідала положенням вищезазначеної норми, без будь-якої альтернативи. Натомість у випадку, якщо Суд дійде висновку про наявність підстав до призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, скасування судових рішень як суду першої інстанції, так і апеляційного суду, про що йдеться в касаційній скарзі, призведе до відсутності предмета апеляційного перегляду. 
Разом з тим, за умови, якщо особа, яка звертається з касаційною скаргою, висуває вимогу про скасування судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, то у такому разі касаційна скарга має містити відповідне обґрунтування в аспекті положень ст. 415 КПК, тобто обґрунтування щодо тих порушень кримінального процесуального закону, які б відповідно до указаної норми КПК слугували підставою для призначення нового розгляду саме у суді першої інстанції та не можуть бути виправлені апеляційним судом, проте такого обґрунтування засудженим в касаційній скарзі не  наведено.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, під час перевірки доводів, наведених у касаційній скарзі, керується фактичними обставинами, встановленими місцевим та апеляційним судами, та, відповідно до приписів ст. 433 КПК, перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Всупереч викладеному вище, засуджений в касаційній скарзі викладає мотиви щодо незгоди із встановленими фактичними обставинами кримінального провадження, в обґрунтування чого, серед іншого, наводить власну оцінку окремим доказам на предмет їх достовірності, що, згідно з положеннями статей 433, 438 КПК, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
При цьому з оскарженої ухвали апеляційного суду вбачається, що аналогічні доводам касаційної скарги засудженого питання були предметом оцінки суду апеляційної інстанції за апеляційними скаргами засудженого та його захисника, який за результатами перегляду вироку місцевого суду надав на них свої відповіді, навів мотиви свого рішення з посиланням на положення закону, якими він керувався. Однак касаційна скарга не містить обґрунтування того, яких порушень приписів кримінального процесуального закону було допущено цим судом при апеляційному перегляді вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2023 року з огляду на межі та порядок, передбачені статтями 404, 405 КПК, щодо його здійснення, зокрема не вказано які доводи апеляційних скарг сторони захисту отримали невірну оцінку чи не отримали оцінки взагалі та яких положень Кримінального кодексу України чи Кримінального процесуального кодексу України при цьому було недотримано судом апеляційної інстанції.
З огляду на те, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, викладене вище перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і  встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 липня 2025 року щодо нього залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                                  ОСОБА_2                                         ОСОБА_3