Справа № 306/384/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       26 червня 2025 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Кожух О.А., Джуги С.Д.
за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 26 квітня 2024 року, ухвалене суддею Уліганинець П.І. в справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерське господарство «Агро Свалява» про визнання припиненими правовідносин за договором оренди земельної ділянки
встановив:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ФГ «Агро Свалява» про визнання припиненими правовідносин за договором оренди земельної ділянки.
Позовні вимоги мотивує тим, що між позивачкою ОСОБА_1 та ФГ «Агро Свалява» укладено договір від 06.12.2022 про оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 0,6319 га, з кадастровим номером: 21240:10100:01:064:0006, яке знаходиться в урочищі «Огород» на території Свалявської міської ради Закарпатської області.
За умовами вказаного Договору оренди землі, зокрема ст. 3 Договору, такий укладено строком на 7 років. Пунктом 10.4 Договору оренди землі допускається одностороннє розірвання такого Договору у випадку нерентабельності вирощування сільгосппродукції на ній.
Позивач скерувала на адресу відповідача лист-повідомлення про припинення договору в односторонньому порядку. Серед підстав розірвання вказала на пункт 10.4 Договору.
Листом-відповіддю відповідач заперечує проти припинення договору в односторонньому порядку, оскільки пунктом 10.4 Договору не передбачено одностороннього розірвання. Передана земельна ділянка обробляється ФГ «Агро Свалява», відповідач вніс мінеральні та органічні добрива, які в наступних роках дадуть очікуваний результат у прирості сільгосппродукції і в разі розірвання Договору зараз, відповідач понесе непередбачувані збитки.
Оскільки, право позивача таким чином було порушено, вона звернулася до суду із вимогою повернути належну їй на праві власності земельну ділянку.

Рішенням Свалявського районного суду від 26 квітня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Суд зазначив оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів ого на що вона розраховувала при укладенні договору і яким чином несплачена заборгованість порушує її права та інтереси як сторони зобов`язання, то підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні.

Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким заявлені позовні вимоги задовольнити повністю.
Вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення, яке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В своїх доводах апелянт посилається на те, що пунктом 10.4 Договору передбачено одностороннє розірвання договору. Після направлення листа відповідачу про розірвання договору, таке ним було проігноровано чим було порушено право позивачки як власника земельної ділянки.
Посилається на те, що ФГ «Агро Свалява» заборгувало їй орендну плату земельної ділянки за 2022 рік у розмірі 155 гривень, що також слугує підставою для розірвання договору, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання належним чином, а саме не сплачує орендну плату понад три місяці.

У відзиві на апеляційну скаргу ФГ «Агро Свалява» зазначає, що не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.
       Зазначає, що орендна плата відповідачем здійснювалась згідно укладеного Договору, неоплачені 155 гривень ніяким чином не зачіпає інтересів ФГ «Агро Свалява», бо за спірним договором орендар має оплатити 7 платежів по 2 527,6 грн і оплата 155 грн передбачає зменшення на таку суму останнього орендного платежу по Договору.
       Разом з тим, якщо враховувати, що було допущено порушення строків оплати оренди за 2022 рік, то зважаючи на неістотність такої суми це не являється підставою для припинення договору оренди земельної ділянки.
       Підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати, а не одноразовий випадок несплати.
       Щодо односторонньої відмови визначеної Договором, то таке допускається тільки у разі нерентабельності вирощування сільськогосподарської продукції на ній. Інших умов односторонньої відмови від договору не визначено, що унеможливлює одностороннє розірвання договору на іншій підставі.
       Відповідач зазначає, що звертався до ОСОБА_1 із листом в якому вказував, що бажає заплатити 155 гривень простроченої суми і просив зазначити реквізити для оплати зазначеної суми або прийти та отримати такі кошти наручно, однак відповіді не отримав.

У дане судове засідання за допомогою власних технічних засобів з`явився адвокат Поврозник А.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 та просив суд задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати.
Адвокат Бобаль І.І., який діє в інтересах ТОВ «Агро Свалява» у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за даними державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 025805 від 23.12.2003 року позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,6319 га, за кадастровим номером 21240:10100:01:064:0006 (а.с.11).
За положеннями п.4, 10.4 укладеного між сторонами договору оренди землі від 10.12.2022 року орендна плата вноситься орендарем один раз в рік до 30 вересня наступного року з розрахунку 4 000 грн за 1 га площі або на вибір орендодавця в натуральній формі шляхом передачі йому сільськогосподарської продукції, що вирощена на земельній ділянці. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається за умови нерентабельності вирощування сільгосппродукції на ній (а.с.5-6).
Орендар, відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки, 10.12.2022 року прийняв у користування указану у вищезгаданому договорі ділянку, площею 0,6319 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 21240:10100:01:064:0006 (а.с.7).
Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права підтверджено дату державної реєстрації договору: 10.12.2022 року, строк: 7 років; дата закінчення дії 10.12.2029 з правом пролонгації (а.с.8).
Відповідно до видаткового касового ордеру від 24.11.2023 відповідачем сплачено позивачу 2 528 грн орендної плати за землю за 2023 рік (а.с.50).

       Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч. 1,2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Таким чином, частина друга статті 651 ЦК України дозволяє розірвання договору лише тоді, коли порушення має істотний характер, оскільки має дотримуватися принцип пропорційності порушення і відповідальності.
За приписами ч. 1 ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд.
Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
За статтями 24, 25 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт. Орендар земельної ділянки зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
Згідно ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЗУ України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.
За правовим змістом згаданої норми Закону розірвання договору з підстав несплати орендної плати визнають саме систематичну, тобто неодноразову (два та більше разів), несплату орендної плати у строки, встановлені договором. Одноразова несплата орендної плати, передбаченої договором, не є підставою для розірвання договору оренди. Якщо ж має місце лише затримка виплати орендної плати — це не є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки в судовому порядку.

       У своїх доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що Договором укладеним між сторонами спору прямо передбачено право одностороннього розірвання.
       Крім цього, посилається на заборгованість по орендній платі 155 гривень більше ніж за 3 місяці, а це є самостійною підставою для розірвання договору.
       Колегія суддів не погоджується з доводами позивачки з огляду на наступне.
       Частиною 1 статті 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02.11.2022 у справі №146/1094/21 виснував, що одностороння відмова від договору оренди, як вид одностороннього правочину, розрахована на сприйняття саме іншою стороною договору оренди. У разі, якщо встановлена відсутність підстав для односторонньої відмови від договору, то такий односторонній правочин не зумовлює розірвання договору.
       Так, пунктом 10.4 Договору оренди землі від 10.12.2022 укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро Свалява» передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Однак, умовами розірвання договору в односторонньому порядку є нерентабельність вирощування сільгосппродукції на ній.
       Тобто, договором прямо передбачено, що розірвання в односторонньому порядку договору допускається тільки в разі, якщо вирощування сільгосппродукції є нерентабельним.
       Для визначення рентабельності продукції використовується спеціальна формула: Рентабельність товару = Чистий прибуток від реалізації одиниці продукції/Собівартість виробництва й реалізації одиниці продукції?100%.
       Однак, для такого визначення рентабельності потрібні спеціальні знання, які можуть мати тільки експерти в конкретній галузі виробництва, а також додаткові дані щодо вирощеної продукції.
       Таким чином, щоб довести нерентабельність сільгосппродукції потрібен висновок експерта чи певне дослідження для визначення рентабельності, проте ОСОБА_1 не надала суду жодних доказів, які підтверджують таку нерентабельність, а саме посилання на пункт 10.4 Договору як підставу розірвання такого є неправомірним, оскільки такий пункт застосовується тільки у взаємозв`язку з доведенням нерентабельності сільгосппродукції.
       Надсилаючи лист про одностороннє припинення договору ОСОБА_1 не надала доказів, які підтверджують нерентабельність вирощування сільгосппродукції і очевидно, що орендар не може вказувати на таку нерентабельність не маючи для цього належних доказів.
       
       Щодо посилання позивачки на порушення відповідачем сплати оренди за останні три місяці, то апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що несплата 155 гривень за оренду землі не є тією законодавчою чи договірною підставою як незначна (мізерна) для здійснення розірвання договору в односторонньому порядку.
       Крім цього, ТОВ «Агро Свалява» направляло позивачці листа 12.06.2024 в якому просило надати платіжні реквізити для сплати орендної плати, однак такий лист був проігнорований позивачкою (а.с.103-104).
       Так само був проігнорований і лист від 02.09.2024 в якому ТОВ «Агро Свалява» повідомило ОСОБА_1 , що отримати суму 155 гривень вона може за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.105-106).
       Більше того, відповідач сплатив оренду плату за другий рік оренди з 28.12.2023 по 27.12.2024 на підтвердження чого надав платіжну інструкцію (а.с.118).
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до обґрунтованих висновків, що рішення суду першої інстанції ухвалене із повним та всебічним з`ясуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, таке рішення відповідає чинним нормам матеріального та процесуального права, а тому на підставі статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

       Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 12, 18, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України апеляційний суд

ухвалив:

       апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

       Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 26 квітня 2024 року, залишити без змін.

       Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

       Повний текст постанови складено 01 липня 2025 року.

Суддя-доповідач: 

Судді: