Номер провадження: 22-ц/813/95/25 
Справа № 522/7494/18
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2025 року                                                         м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Лозко Ю.П.,
суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,
за участю секретаря судового засідання – Пересипка Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2020 року 
у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
                                        встановив:
У квітні 2018 року ПАТ «Банк Кредит Дніпро» звернулося до суду з вказаним вище позовом у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання овердрафту від 27 вересня 2012 року у розмірі 67795,33 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 10 жовтня 2012 року між сторонами укладено договір про надання овердрафту № 26254931283701 – VIP, за умовами якого банк надав позичальнику овердрафт у сумі 20000 грн на споживчі цілі строком до 30 вересня 2013 року, з передбаченою платою за користування одержаним кредитом у розмірі 24 % річних, на поточний рахунок, відкритий на ім`я позичальника в ПАТ «Банк Кредит Дніпро».
27 вересня 2012 року на підставі договору № 26254931283701-ПК про відкриття поточного рахунку фізичній особі, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціального платіжного засобу – платіжної картки для надання овердрафту за цим рахунком, ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та надано платіжну картку VISA GOLD строком до 30 вересня 2013 року.
Банк свої зобов`язання за Договором виконав та надав позичальнику овердрафт у сумі 20000 грн.
Пунктом 4.4 Договору про надання овердрафту № 26254931283701 – VIP, передбачено умови збільшення та зменшення ліміту овердрафту у разі подання відповідного клопотання позичальником та належного виконання ним умов договору.
В рамках можливостей, передбачених вказаним пунктом Договору, 10 жовтня 2013 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання овердрафту № 26254931283701 – VIP, за умовами якого банк надає позичальнику овердрафт у сумі 40000 грн. на споживчі цілі строком до 30 вересня 2014 року, з передбаченою платою за користування одержаним кредитом у розмірі 24 % річних, на поточний рахунок, відкритий на ім`я позичальника в ПАТ «Банк Кредит Дніпро».
Банк свої зобов`язання за Договором виконав та надав позичальнику овердрафт у сумі 40000 грн.
Через не виконання відповідачем зобов`язання з повернення суми кредитних коштів та слати процентів, станом на 24 січня 2018 року утворилася заборгованість у сумі 
67795,33 грн, з яких 38360,62 грн – сума несплаченої частки кредиту; 24409,06 грн – сума несплачених відсотків за користування кредитними коштами; 15,34 грн – 0,04% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 10,30 грн – 0,04% річних за несвоєчасне погашення кредиту.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2020 року задоволено позовПАТ «Банк Кредит Дніпро». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором в розмірі 67795,33 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Фомічов І.О., просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Як на підставу порушення судом норм процесуального права, скаржник посилається на те, що він не був належним чином повідомленим про дату і час розгляду справи на: 29 жовтня 2020 року та 11 листопада 2020 року у зв`язку з чим був позбавлений можливості надати пояснення, тим самим був фактично позбавлений права на справедливий суд. Рахунок про сплату проведення експертизи та клопотання експерта про надання додаткових документів не отримував.
Крім того, суд дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для подання заяви про застосування строків позовної давності як такої, що подана особою без відповідних повноважень, оскільки станом на час її подання тобто 17 червня 2020 року матеріали справи містили належні докази на підтвердження повноважень адвоката Фомічова І.О., як представника ОСОБА_1 .
Як на підставу щодо неправильного застосування судом норм матеріального права, скаржник посилається на те, що з цим позовом до суду банк звернувся у 2018 році, тобто з пропуском строку позовної давності, оскільки виконання фінансових зобов`язань за договором №1 від 10 жовтня 2012 року закінчився 30 вересня 2013 року, а за договором від 10 жовтня 2013 року – 30 вересня 2014 року. 
Як на окрему підставу задоволення позовних вимог, скаржник посилається на те, що у позовній заяві банк порушує питання про стягнення з нього заборгованості за договором овердрафту від 27 вересня 2012 року у розмірі 67795,33 грн. Водночас укладений сторонами договір №26254931283701-ПК від 27 вересня 2012 року не є договором про надання овердрафту та кредитним договором, оскільки його предметом є відкриття поточного рахунку для клієнта для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій з використанням спеціального платіжного засобу – платіжної картки. Цим договором передбачено умови обслуговування рахунку, використання картки та можливість надання овердрафту за рахунком.
Також скаржник звертає увагу, що надання суми кредитних коштів за договором №26254931283701-ПК від 27 вересня 2020 року не передбачено, на відміну від договорів про надання овердрафту №26254931283701-VIP від 10 жовтня 2012 року та №26254931283701- VIP від 10 жовтня 2013 року, в яких зазначено суму та строк виконання зобов`язань, порядок розрахунків. 
Договір №26254931283701-ПК від 27 вересня 2012 року, на підставі якого позивач порушує питання про стягнення заборгованості, не є кредитним, оскільки він не містить умов про надання коштів у певному розмірі, сплати процентів за їх користування та зобов`язання повернути їх у визначений строк. 
Ухвалюючи рішення про стягнення заборгованості, суд в резолютивній його частині не зазначив за яким саме кредитним договором стягнуто заборгованість. 
Задовольняючи позовні вимоги на підставі розрахунку заборгованості, наданого банком, суд не перевірив його правильність за допомогою первинних бухгалтерських документів.
Суд не надав належної правової оцінки тому, що усупереч ст. 1048 ЦК України, після закінчення строку дії кредитного договору від 10 жовтня 2013 року, яким було 30 вересня 2014 року, банк продовжував безпідставно нараховувати відсотки за користування кредитними коштами.
Ураховуючи, те що відповідач є особою з інвалідністю 2 групи, суд ухвалюючи оскаржуване рішення помилково стягнув на користь позивача судовий збір за подання позову.
Посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі скаржник порушує питання про призначення судової почеркознавчої експертизи.
Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу, позивач не скористався.
Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. 
Представник скаржника ОСОБА_1 , адвокат Фомічов І.О., подав клопотання у якому зазначив, що не наполягає на повторному направленні матеріалів цивільної справи для проведення експертизи та вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вище вимогам, з огляду на таке.
З матеріалів справи убачається, що 27 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття поточного рахунку фізичній особі, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціального платіжного засобу – платіжної картки та надання овердрафту за цим рахунком №26254931283701-ПК (далі – Договір від 27 вересня 2012 року) (т.1 а.с. 39).
Банк на підставі наданих клієнтом документів, відповідно до вимог чинного законодавства України та внутрішньобанківських регламентуючих документів, відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на договірній основі для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій з використанням спеціального платіжного засобу – платіжної картки (пункт 1.1 Договору від 27 вересня 2012 року).
Банк на підставі «Анкети-заяви на випуск платіжної картки» (додаток №1 до договору) випускає платіжну картку та надає її клієнту, а довіреній особі клієнта – додаткову платіжну картку (пункт 1.2 Договору від 27 вересня 2012 року).
Клієнт або його довірені особи здійснюють операції по рахунку за допомогою картки, а в окремих випадках (крадіжка, втрата картки тощо), банк забезпечує проведення клієнтом операцій по рахунку без використання карток у відповідності до умов цього договору, умов, тарифів ПАТ «Банк Кредит Дніпро» для фізичних осіб-держателів платіжних карток МПС Mastercard, Worldwide та VISA International, що затвердження правлінням банку (пункт 1.3 Договору від 27 вересня 2012 року).
Проведення операцій по рахунку забезпечується за умови відсутності у клієнта заборгованості перед банком за цим договором. Оплата за послуги банку може здійснюватися клієнтом готівкою самостійно або шляхом договірного списання банком коштів з рахунку клієнта у відповідності до умов п.2.15 цього договору, у розмірі передбаченому, тарифами банку, чинними на дату здійснення такої операції (пункт 1.4 Договору від 27 вересня 2012 року).
Підписанням цього договору, клієнт погоджується з тим, що перелік видів послуг, що надаються банком та їх вартість, визначені тарифами, розмір процентної ставки, що нараховується на суму санкціонованого/несанкціонованого овердрафту, визначені умовами можуть бути змінені протягом строку дії договору. Порядок зміни тарифів та розмір відсоткової ставки визначається пунктом 2.17 договору та умовами (пункт 2.2 Договору від 27 вересня 2012 року).
Банк керуючись вимогами п.2.8 договору, може надати клієнту ліміт санкціонованого оведрафту, з урахуванням платоспроможності клієнта, умов та обмежень, що обумовлені нормами чинного законодавства України щодо кредитування фізичних осіб-нерезидентів, фізичних осіб-резидентів, внутрішніми положеннями та програмами кредитування банку на день надання такого овердрафту. Надання ліміту санкціонованого овердрафту здійснюється у валюті рахунку, з урахуванням вимог чинного законодавства України щодо валюти кредитування на день надання ліміту санкціонованого овердрафту (пункт 2.7 Договору від 27 вересня 2012 року).
У разі недостачі коштів на рахунку клієнта для здійснення видаткових операції банк надає клієнту ліміт санкціонованого овердрафту на підставі анкети-заяви на випуск платіжної картки, лише у випадку, коли клієнт має надійний фінансовий стан. Ліміт санкціонованого овердрафту надається банком в розмірі, що не перевищує розмір суми, вказаної у додатку №1 до договору з правом користування санкціонованим овердрафтом 1 календарний рік, але, що не перевищує термін дії платіжної картки. При цьому клієнт зобовязується за першою вимогою у дводенний строк з дня її отримання, надати банку усі документи, які підтверджують його фінансовий стан. У разі ненадання запитуваних документів, овердрафт клієнту не надається, а у разі його попереднього встановлення – надання овердрафту зупиняється. Банк залишає за собою право відмовити у наданні ліміту санкціонованого овердрафту після розгляду наданих клієнтом документів (пункт 2.8 Договору від 27 вересня 2012 року).
У випадку зміни ситуації на грошово-кредитному ринку України, банк має право відповідним рішенням правління змінювати або доповнювати тарифи без підписання сторони договору про зміну цього договору. Такі зміни та доповнення до тарифів, за 21 календарний день до дати їх вступу в дію, розміщуються на сайті www.creditdnepr.com.ua та/або інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях відділень банку (пункт 2.17 Договору від 27 вересня 2012 року).
27 вересня 2012 року відповідач також підписав анкету-заяву (опитувальник клієнта –фізичної особи), у якій, серед іншого, просив розглянути питання про надання ліміту санкціонованого овердрафту згідно до чинної банківської процедури про встановлення ліміту овердрафту за його поточним рахунком № НОМЕР_1 (т.1 а.с. 40).
10 жовтня 2012 року сторони уклали договір про надання овердрафту №26254931283701-VIP (далі – Договір овердрафту від 10 жовтня 2012 року), за умовами якого банк 10 жовтня 2012 року надає позичальнику, з урахуванням його платоспроможності овердрафт в сумі 20000 грн на споживчі цілі. Овердрафт надається банком на умовах відкличності (пункт 1.1 Договору овердрафту від 10 жовтня 2012 року) (т.1 а.с.36-38).
Позичальник зобов`язується повернути суму ліміту овердрафту, вказаної в пункті 1.1 цього договору не пізніше 30 вересня 2013 року та сплатити проценти за користування лімітом овердрафту, на умовах, передбачених цим договором (пункт 1.2 Договору овердрафту від 10 жовтня 2012 року).
Нарахування відсотків за користування овердрафтом здійснюється банком в останній робочий день звітного місяця. Банк нараховує відсотки за методом «факт/факт», при якому до розрахунку приймаються фактична кількість днів у місяці та році, і фактична заборгованість за лімітом овердрафту (пункт 1.3 Договору овердрафту від 10 жовтня 2012 року).
Відсоткова ставка за користування лімітом овердрафтом встановлюються у розмірі 24 відсотків річних (пункт 1.4 Договору овердрафту від 10 жовтня 2012 року).
Банк відкриває позичальнику для обліку рахунків за цим договором наступні рахунки: «Поточний рахунок» - НОМЕР_1 , «Рахунок відсотків» - 22084031283701, «Рахунок прострочених %» - НОМЕР_2 (пункт 1.6 Договору овердрафту від 10 жовтня 2012 року).
Цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та скріплення печаткою з боку банку і діє до 30 вересня 2013 року включно, а в частині невиконання зобов`язань позичальника – до повного та належного їх виконання (пункт 1.7 Договору овердрафту від 10 жовтня 2012 року).
10 жовтня 2013 року сторони уклали договір про надання овердрафту №26254931283701-VIP (далі – Договір овердрафту від 10 жовтня 2013 року), за умовами якого банк 10 жовтня 2013 року надає позичальнику, з урахуванням його платоспроможності овердрафт в сумі 40000 грн на споживчі цілі, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати, та повернути кредит у сумі 40000 грн, згідно умов, передбачених цим договором, оплатити проценти за користування кредитом згідно п.1.3, комісію згідно п.1.4, 1.6. Кредит, нараховані проценти та комісію позичальнику необхідно повернути до 30 вересня 2014 року на умовах, передбачених цим договором (пункт 1.1 Договору овердрафту від 10 жовтня 2013 року) (т.1 а.с. 42-45).
Валютою кредиту є гривня (пункт 1.2 Договору овердрафту від 10 жовтня 2013 року).
Плата за користування одержаним кредитом встановлюється у розмірі 24% річних (пункт 1.3 Договору овердрафту від 10 жовтня 2013 року).
У разі порушення умов цього договору, плати за користування одержаним кредитом в період, який починається на наступний день за днем встановленого строку погашення кредиту (його частини) згідно цього договору і до дня фактичного повернення кредиту позичальником встановлюється в розмірі 48% процентів річних. Сума заборгованості за кредитом, що не сплачена позичальником у визначений цим договором строк, наступного робочого дня вважається простроченою (пункт 1.5 Договору овердрафту від 10 жовтня 2013 року).
Для обліку розрахунків за цим договором позичальнику відкриваються наступні рахунки: «Поточний рахунок» - НОМЕР_1 , «Рахунок відсотків» - НОМЕР_3 , «Рахунок прострочених %» - 2207 (пункт 1.6 Договору овердрафту від 10 жовтня 2013 року).
Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками та діє до дати вказаної в п.1.1 цього договору, а в частині невиконаних зобов`язань позичальника – до їх належного виконання (пункт 9.1. Договору овердрафту від 10 жовтня 2013 року).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що банком доведено належними доказами підстави позову, зокрема розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором у сумі 67795,33 грн, яка не погашена відповідачем та дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. При цьому судом враховано, що відповідач ставлячи під сумнів виконання саме ним підписів у кредитних договорах, фактично ухилився від проведення у справі судової почеркознавчої експертизи. Заяву представника відповідача, адвоката Фомічова І.О., про застосування строків позовної давності, судом не взято до уваги, з тих підстав, що така подана без надання відповідної довіреності або іншого документу (зокрема, оригіналу ордеру чи належним чином завіреної його копії), що посвідчує повноваження представника, і матеріали справи не містять документів на підтвердження його повноважень на час подання цієї заяви, що є порушенням вимог ч. 8 ст. 62 ЦПК України, тому є такою, що подана неповноважною особою, та вважав можливим розглянути справу за відсутності сторони відповідача.
Доводи апеляційної скарги стосовно неповідомлення належним чином скаржника про судове засідання в якому ухвалено оскаржуване рішення суду (11 листопада 2020 року), колегія судів вважає слушними, з огляду на таке.
Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку (ч.ч. 1-6 ст. 128 ЦПК України у редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення суду).
За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч.13 ст. 128 ЦПК України у редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення суду).
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання (п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України у редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення суду).
Матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання призначеного судом на 11 листопада 2020 року, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення з підстав передбачених п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, оскільки відповідач обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Стосовно довідки про доставку відповідачу SMS-повідомлення, на підтвердження належного сповіщення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, апеляційний суд зауважує про таке.
Надсилання учасникам судового процесу судових повісток, повідомлень і викликів в електронній формі (далі - судові виклики) здійснюється шляхом направлення в месенджері за допомогою програмного додатка або SMS-повідомлення за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.
Судовий виклик надсилається учаснику судового процесу за наявності відповідної заяви та технічної можливості.
Форма заяви надається учаснику судового процесу в суді або самостійно завантажується ним з офіційної сторінки суду, розміщеної на офіційному веб-порталі судової влади України. Така заява підписується власноруч або кваліфікованим електронним підписом учасника судового процесу та подається до суду. Заява не задовольняється за умови встановлення факту наявності в учасника судового процесу зареєстрованої офіційної електронної адреси (пункти 2, 5 і 6 Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23 січня 2023 року N 28).
Обов`язок суду повідомити учасників справи про дату, час і місце судового засідання є реалізацією однієї з основних засад цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку зумовлює порушення не лише права учасника справи на таке повідомлення, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2024 року у справі N 461/2716/20 і від 4 вересня 2024 року у справі N 761/319/22).
Матеріали справи не містять заяви на отримання судових повісток, повідомлень і викликів в електронній формі, яку б відповідач підписав власноруч або кваліфікованим електронним підписом. Тому надсилання відповідачеві на телефонний номер SMS-повідомлення про виклику до суду на 11 листопада 2020 року (т. 2, а. с. 101) не є належним повідомленням про дату, час і місце судового засідання. 
На підставі викладеного вище, колегія суддів доходить висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду та ухвалення нового судового рішення.
Як на окрему підставу для відмови у задоволенні позову ПАТ «Банк Кредит Дніпро», скаржник посилається на те, що банком не надано первинні бухгалтерські документи, що унеможливлює здійснення перевірки обґрунтованості розміру заборгованості за підрахунками, наведеними у розрахунку заборгованості.
Такі доводи скаржника, колегія суддів вважає слушними, з огляду на таке. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язуватися повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 30 червня 2023 року в справі N 274/7221/19 (провадження N 61-1513св23) зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з цим Законом підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Водночас, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року N 254 (що було чинним на час видачі кредиту), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій, призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналогічне за змістом правило закріплене у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року N 75 (яке є чинним на час вирішення справи судом апеляційної інстанції).
Відповідно виписка за рахунком, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом заборгованості позичальника за сумою кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.
Подібні висновки Верховний Суд виклав у постановах від 16 вересня 2020 року у справі N 200/5647/18 (провадження N 61-9618св19), від 20 жовтня 2020 року у справі N 456/3643/17 (провадження N 61-9882св20), від 28 жовтня 2020 року у справі N 760/7792/14-ц (провадження N 61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі N 278/2177/15-ц (провадження N 61-22158св19).
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України).
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.3 ст. 13 ЦПК України). 
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст. 44 ЦПК України). 
Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч.5 ст. 177 ЦПК України). 
Звертаючись до суду із позовом, банком в обґрунтування підстав позову додано такі докази: розрахунок заборгованості, копію договору про надання овердрафту №26254931283701-VIP від 10 жовтня 2012 року; копію договору №26254931283701-ПК про відкриття поточного рахунку фізичній особі, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціального платіжного засобу – платіжної картки та надання овердрафту за цим рахунком від 27 вересня 2012 року; копію розписки про отримання платіжної картки; копію договору про надання овердрафту №26254931283701- VIP від 10 жовтня 2013 року; копію договору про надання послуг мобільного банкінгу до договору №26254931283701-ПК від 27 вересня 2012 року; копію опитувальника; копію паспорта відповідача.
Отже, первинні бухгалтерські документи позивачем суду не надано.
За таких встановлених у справі обставин, позивачем усупереч ст. 12,81 ЦПК України, що є його обов`язком, за допомогою належних доказів не доведено заявленого до стягнення розміру кредитної заборгованості, ураховуючи також і погашення відповідачем у добровільному порядку цієї заборгованості, що убачається з її розрахунку, наданим позивачем.
Разом із цим, колегія суддів враховує, що наданий банком розрахунок заборгованості, який додано до позову не є первинним бухгалтерським документом, а є відображенням односторонніх арифметичних обчислень позивача і не є підставою для встановлення певних фактів та обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, не надання позивачем суду первинних бухгалтерських документів, в якості доказу на підтвердження заявлених позовних вимог є підставою для відмови у задоволенні позову.
Крім того, відповідач, як на підставу задоволення вимог апеляційної скарги, посилається також і на те, що предметом позову, є стягнення заборгованості за договором про надання овердрафту від 27 вересня 2012 року, який з огляду на його зміст, не є кредитним договором.
З такими аргументами скаржника, погоджується колегія суддів, враховуючи таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положеннями ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як убачається з позовної заяви, ПАТ «Банк Кредит Дніпро» звернулося до суду з вимогою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання овердрафту від 27 вересня 2012 рок у розмірі 67795,33 грн. 
Проте надані позивачем докази не підтверджують факту укладення між сторонами кредитного договору саме від 27 вересня 2012 року, а відтак і наявності заборгованості за цим договором.
Колегія суддів звертає увагу, договір від 27 вересня 2012 року є договором відкриття поточного рахунку, що прямо убачається з його змісту (п.1.1 договору). При цьому він не містить істотних умов, які властиві саме кредитному договору. Істотними умовами кредитного договору, які визначені законом, є предмет, сума, строк повернення, розмір процентів за користування кредитними коштами.
Такий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 12 червня 2019 року у справі N 2-6315/11 (провадження N 61-23326св18) та від 28 квітня 2020 року у справі N 263/16688/17 (провадження N 61-16584св19).
Отже банком не надано належних доказів у розумінні положень ст. 77 ЦПК України, які б містили відомості щодо предмета доказування та слугували підтвердженням заявлених вимог про стягнення заборгованості за договором про надання факторингу від 27 вересня 2012 року у розмірі 67795,33 грн. 
Таким чином враховуючи положення ст. 13 ЦПК України відповідно до яких суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, відсутність у даній (конкретній) справі обов`язку суду збирати докази, колегія суддів доходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог у зв`язку з їх недоведеністю.
Надані банком в обґрунтування позовних вимог сукупність інших письмових доказів, не можуть слугувати підтвердженням укладення між сторонами кредитного договору 27 вересня 2012 року.
Окрім того, колегія суддів зауважує, що позовні вимоги банком не змінювалися, у тому числі, шляхом їх уточнення, зокрема щодо дати укладення кредитного договору, та як наслідок початку виникнення кредитних правовідносин, разом із тим, вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на підставі овердрафту №26254931283701-VIP від 10 жовтня 2012 року та договору про надання овердрафту №26254931283701- VIP від 10 жовтня 2013 року банк не заявляв.
Зважаючи на викладене вище, беручи до уваги те, що наведені вище обставини є самостійними підставами для відмови у задоволенні позовних вимог, тому колегія суддів не вирішує питання про застосування строків позовної давності, заявлених відповідачем у суді першої інстанції, так як підстави для задоволення позовних вимог відсутні. 
Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За положеннями ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду потрібно скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Кредит Дніпро».
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня.

Головуючий                                                                  Ю.П. Лозко

       Судді:                                                          О.Ю. Карташов

                                                                                В.В. Кострицький