УХВАЛА

01 серпня 2025 року 
м. Київ
справа №990/359/25
адміністративне провадження №П/990/359/25
Верховний Суд у складі суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів: Білак М.В., Кашпур О.В., Смоковича М.І., Мацедонської В.Е.,
перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У липні 2025 року ОСОБА_1 надіслала до Верховного Суду, як суду першої інстанції, позов до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС України), в якому просила : 
- поновити строк звернення до суду з позовом; 
- визнати протиправним та скасувати рішення ВККС України від 17 квітня 2025 року №87/зп-25 «Про затвердження кодованих результатів практичного завдання (кримінальна та цивільна спеціалізації), виконаного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року №     94/зп-23 (зі змінами)» в частині затвердження кодованих результатів практичного завдання, виконаного ОСОБА_1 ;
- визнати протиправними та скасувати рішення ВККС України від 17 квітня 2025 року №89/зп-25 «Про визначення загальних результатів першого етапу кваліфікаційного оцінювання «Складання кваліфікаційного іспиту» та допуск до другого етапу «Дослідження досьє та проведення співбесіди» кандидатів на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами)» в частині, що стосується ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ВККС України поновити участь позивачки в конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах з етапу виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду.
Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Ознайомившись з позовною заявою, Суд вважає, що її необхідно залишити без руху з огляду на таке.
Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частиною першою статті 122 КАС України установлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з частиною восьмою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України під час процедури проведення добору кандидатів на посаду судді, конкурсу на посаду судді чи призначення на посаду судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлюється місячний строк.
Предметом оскарження у межах заявленого ОСОБА_1 позову є окремі положення рішень ВККС України від 17 квітня 2025 №87/зп-25 та №89/зп-25, які прийнято 17 квітня 2025 року. Отже, останнім днем для подання позову було 19 травня 2025 (17 - 18 травня 2025 року вихідні дні). 
Проте, до суду з позовною заявою ОСОБА_1 звернулася лише 29 липня 2025 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого частиною восьмою статті 122 КАС України.
Заяву про поновлення строку обґрунтовано тим, що з метою доведення обґрунтованості  позовних вимог вона мала намір долучити до даного позову відповідні докази - копії зошитів з виконаними нею практичними роботами та екзаменаційну відомість. Посилаючись на те, що листом від 09 липня 2025 року ВККС України фактично відмовило їй у доступі до практичних робіт, що  переконало її у відсутності можливості самостійно отримати докази на підтвердження її позовних вимог, вважає, що вона звертається до суду у передбачений законодавством строк та просить визнати поважними причини його пропуску. На підтвердження зазначених обставин позивачка надала копію відповіді ВККС. 
Оцінюючи указані доводи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Отже, за правилами указаної норми, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення його прав, а й з об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.
Верховний Суд акцентує увагу, що реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізувати своє право на звернення до суду в межах строків такого звернення, адже нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою, за виключенням обставин, які можуть кваліфікуватися як поважні причини.
Водночас норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи і поняття «поважні причини пропуску процесуальних строків» є оціночним, тому вирішення такого питання віднесено до судового розсуду.
Верховний Суд зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду, так як суд перевіряє обставини пропуску строку на підставі клопотання особи, в якому наведено поважність причин такого строку та наданих нею доказів, яким надається правова оцінка Судом.
Водночас під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
За змістом пункту 8 Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 13 жовтня 2016                року №81/зп-16 (далі-      Регламент) принцип публічності у роботі Комісії полягає в тому, що засідання Комісії є відкритим, за винятком його закритої частини та закритих засідань Комісії. Інформація про засідання Комісії, перелік питань, що виносяться для розгляду на засіданні Комісії, результати засідань Комісії розміщуються на веб-сайті Комісії.
Відповідно до пункту 107 Регламенту копія рішення Комісії надається особі, стосовно якої його ухвалено, за відповідним зверненням такої особи.
Разом з тим, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 17 квітня 2025 №87/зп-25 та №89/зп-25 були оприлюднені на офіційному веб-сайті Комісії і доступ до такої інформації є вільним, у зв`язку з чим позивачка мала можливість ознайомитись зі змістом оскаржених рішень ВККС з моменту їх оприлюднення на офіційному сайті відповідача. 
При цьому, позивачка, з моменту прийняття та оприлюднення оскаржених рішень на офіційному веб-сайті Комісії (17 квітня 2025 року), мала достатньо часу (до 19 травня 2025 року) щоб звернутись до суду з цим позовом в межах тридцятиденного строку, який обраховується з дня їх прийняття.
Посилання ОСОБА_1 на те, що листом ВККС України від 08 липня 2025 року відмовило їй у доступі до практичних робіт, що, на її думку, свідчить про те, що про порушення своїх прав вона дізналася з липня 2025   року (після отримання відмови ВККС України) відхиляються Верховним Судом, оскільки такі доводи не можебути визнано Судом поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки з тексту листа-відповіді ВККС України від 08 липня 2025   року № С-5846/25 вбачається, що така відповідь надана на її запит від 02 липня 2025 року. Отже запит сформовано після спливу строку звернення з позовом до суду. Аргументованих доводів про те, що до липня 2025   року, вона не мала можливості звернутися до суду позивачкою не наведено.
Отже, ОСОБА_1  не зазначено об`єктивних причин, що унеможливлювали подання позовної заяви у визначений законом строк, а пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку позивачки щодо реалізації своїх процесуальних прав у цьому випадку не є поважною для його поновлення. 
З огляду на викладене, Суд не вбачає підстав для визнання наведених позивачкою причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду поважними.
Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з частинами першою та другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Отже, позивачу необхідно подати заяву про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших об`єктивних та поважних причин його пропуску, до якої додати належні та допустимі докази що підтверджують такі обставини.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України, у разі неусунення недоліків позовної заяви протягом установленого строку вона буде повернута заявнику.
Керуючись статтями 22, 121, 122, 161, 169 КАС України, Суд 
УХВАЛИВ:
1. Визнати неповажними, указані ОСОБА_1 підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.
2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.
3. Установити позивачу строк десять днів з дати вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач                                                                                   С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                     М.В. Білак
                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    В.Е. Мацедонська
                                                                                                    М.І. Смокович