Дата документу 09.07.2025 Справа № 336/1019/24

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/1019/24 Головуючий у 1-й інстанції: Савеленко О.А.
Провадження № 22-ц/807/1067/25 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.
суддів: Полякова О.З.,
Онищенка Е.А.
при секретарі: Камаловій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки у виконавчих листах, виданих на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року представник АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, просила суд стягнути з  ОСОБА_1 на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість в загальному розмірі 78 270,59 грн. та судовий збір в розмірі 2 442,40 грн.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2024 року позов АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість у сумі 39 431 гривня 63 копійки, яка складається з заборгованості за кредитними договорами:
№1001247102601 від 13.02.2019 у сумі 3 027,74 грн.;
№1001357242501 від 16.07.2019 у сумі 36 403,89 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» судовий збір у сумі 1 220 гривень 65 копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
25.12.2024 року представник АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» сформувала в системі «Електронний суд» заяву про видачу виконавчого листа.
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заяву про виправлення описки у виконавчих листах, виданих на виконання рішення суду від 25.11.2024 року.
В обґрунтування заяви зазначає, що вищевказане рішення суду сторонами не оскаржувалось. Видані виконавчі листи були пред`явлені до примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича, за наслідками розгляду яких, а також заяв стягувача про початок примусового виконання рішення даним приватним виконавцем було вже 07.02.2025 року відкрито виконавчі провадження за № 76977549 та № 76977537.
ОСОБА_1 вказує, що у виконавчих листах зазначена адреса місця його проживання: « АДРЕСА_1 ». Натомість така адреса вже кілька років до ухвалення судового рішення про задоволення позову вже не була адресою ані його зареєстрованого, ані фактичного місця проживання.
Департаментом соціальної політики Луцької міської ради 28 червня 2023 року ОСОБА_1 видано довідку про взяття його на облік як внутрішньо переміщеної особи № 764-5002838115.
19.11.2024 року довідка оновлена у зв`язку з тим, що рішенням Ліцької міської ради від 31.10.2023 року №52/95 «Про перейменування вулиці Гордіюк на вулицю Захисників України у місті Луцьку» вирішено перейменувати вулицю Гордіюк на вулицю Захисників України у місті Луцьку Луцького району Волинськогої області без змін нумерації (упорядкування) об`єктів нерухомого майна з 15.11.2023 року.
Звертав увагу, що адреси зареєстрованого місця проживання в нього наразі немає.
Крім того, на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2020 року у справі № 336/1965/20 його було знято з реєстрації місця проживання 04.12.2020 року
Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просив суд виправити помилку у виконавчих листах в частині зазначення адреси місця його проживання як боржника: АДРЕСА_2 . 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у виконавчих листах, виданих на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати, ухвалите нове судове рішення, яким заяву про виправлення описки задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що  суд першої інстанції встановив обставину відсутності у нього зареєстрованого місця постійного проживання. У відзиві на позовну заяву у цій справі в анкетних даних він зазначив у якості свого тимчасового місця проживання наступну адресу « АДРЕСА_3 ). Такі документи як відзив на позовну заяву та конверт є належними та достовірними доказами, що відповідач не проживає в м. Запоріжжі, а проживає в іншому населеному пункті.
Вказує на те, що отримання ухвали про виправлення описки у виконавчому документі йому необхідно задля майбутнього уникнення непорозумінь з приватним виконавцем та недопустимості ініціювання ним чи стягувачем притягнення його до юридичної відповідальності за неявку до приватного виконавця чи вчинення щодо нього інших негативних дій юридичного характеру, адже від приватного виконавця він не має наміру ховатись.
Учасники справи своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалися.
Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, до апеляційного суду не з`явилися.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
При цьому, колегія суддів зауважує, що Європейський суд з прав людини у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain", рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Апеляційний суд виходить із того, що якщо учасники справи та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного його повідомлення про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за його відсутності.
Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справу, скаржник реалізував своє право на викладення відповідних аргументів у апеляційній скарзі, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні.
Зважаючи на вказане, колегія суддів у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України ухвалила здійснювати апеляційний розгляд у відсутності учасників справи, їх представників.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що судом не було допущено описку у виконавчих листах, тому відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про виправлення описки.
Апеляційний суд погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За положеннями частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Положення вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.
Виходячи із системного аналізу приписів Цивільного процесуального кодексу України описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).
Під опискою слід розуміти допущення судом помилки, зумовленої неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. Особливо це стосується резолютивної частини рішення, оскільки може ускладнити виконання судового рішення.
Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер і можуть ускладнити виконання рішення.
До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення.
Вищенаведена позиція зазначена в ухвалі Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі № 369/8367/16-ц.
Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Виходячи з позиції Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі №6-788цс16 від 22 лютого 2017 року), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.
Згідно з частиною першою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 01.02.2024 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
У додатках до позовної заяви міститься копія паспорта ОСОБА_1 , в якому зазначено місце реєстрації останнього за адресою: АДРЕСА_1 .
В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом було направлено запит щодо перевірки адреси місця реєстрації відповідача.
Згідно з інформацією, наданою суду Управлінням державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг, за відомостями департаменту реєстраційних послуг ЗМР ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 15.08.2012 по 03.12.2020.
У зв`язку з тим, що отримана судом інформація не дала можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішив питання про відкриття провадження у справі. На підставі ч. 10 ст. 187 ЦПК України подальший виклик відповідача у справі вирішено здійснювати через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про що зазначено в ухвалі про відкриття провадження у справі.
12.04.2024 від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено адресу місця його проживання: АДРЕСА_2 . Між тим, документи, які б підтверджували факт проживання відповідача за вказаною адресою, суду надані не були. 
Згідно відповіді директора Департамента з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ОСОБА_2 , за наявними в ДМС даними, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.12.2020 року знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . 
У зв`язку з вищевикладеними обставинами, в рішенні суду та у виконавчих листах по справі за позовом АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, зазначено адресу останньої відомої адреси реєстрації місця проживання ОСОБА_1 .
З огляду на зазначене, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову в задоволенні заяви про виправлення описки у виконавчих листах через її необґрунтованість.
Виходячи із вищевикладеного, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.
Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про виправлення описки у виконавчих листах у цій справі.
У постанові Верховного Суду від 27 липня 2023 року у справі № 211/4347/15-ц зроблено висновок, що державний виконавець не зобов`язаний перевіряти місце проживання боржника при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження.
Разом з тим, колегія суддів роз`яснює ОСОБА_1 , що він має право звернутися до приватного виконавця з заявою, в якій повідомити про своє місце проживання.
В силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови заявнику у задоволенні його апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2025 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повне судове рішення складено 18 липня 2025 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: О.З. Поляков

Е.А. Онищенко