ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 689/8/25
Провадження № 22-ц/820/1721/25

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
 
секретаря: Плінської І.П.,
 
за участю представника апелянта адвоката Лозінського М.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 02 квітня 2025 року (суддя Кульбаба А.В.) за позовом ОСОБА_2 до Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про встановлення юридичного факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,
в с т а н о в и в:
У січні 2025 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про встановлення юридичного факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ОСОБА_4 , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та на право на земельну частку (пай) розміром 3,88 в умовних кадастрових гектарах, що належала йому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 012976. ОСОБА_4 не складав заповіту, а тому спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_5 , яка фактично вступила в управління та користування спадковим майном. 03 квітня 1998 року ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , яка на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті без реєстрації постійно проживав син ОСОБА_6 . ОСОБА_5 заповіт не складала. ОСОБА_6 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки після смерті матері проживав у спадковому будинку, користувався її речами, обробляв присадибну земельну ділянку.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , який на день смерті проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Після своєї смерті померлий заповіт не залишив.
Позивачка як цивільна дружина померлого ОСОБА_6 , яка постійно проживала з ним протягом останніх 5 років до дня його смерті, виступає спадкоємцем четвертої черги та в силу припису ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини на право на земельну частку (пай). Проте, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не може довести факт постійного проживання з ОСОБА_6 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, а також втрачені правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), про що розміщено відповідне оголошення у газеті.
ОСОБА_2 зазначає, що із 2003 року вона постійно проживала разом з ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . У цей період вони спільно проживали, вели спільний побут, мали взаємні права і обов`язки, які притаманні подружжю. За цей період у них народилися спільні діти: ОСОБА_7 , 2004 року народження, та ОСОБА_8 , 2006 року народження. 
Реалізація спадкових прав позивачки унеможливлюється через відсутність оформлення шлюбу органами державної реєстрації актів цивільного стану, у зв`язку з чим позивачка просила суд: встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 з ОСОБА_6 з 2003 року по дату його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 3,88 в умовних кадастрових гектарах із земель, що перебували у колективній власності колишнього КСП «Зоря» села Лугове Ярмолинецького району Хмельницької області, у порядку спадкування за законом після смерті, ОСОБА_6 , який у свою чергу успадкував її після смерті матері, ОСОБА_5 , а та, у свою чергу, після смерті чоловіка ОСОБА_4 . 
Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 02 квітня 2025 року позов задоволено.
Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 з ОСОБА_6 , з 2003 року по дату його смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визнано за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 3,88 в умовних кадастрових гектарах із земель, що перебували у колективній власності колишнього КСП «Зоря» села Лугове Ярмолинецького району Хмельницької області, у порядку спадкування за законом після смерті, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який у свою чергу успадкував її після смерті матері, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а та у свою чергу після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнуто із Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області на користь ОСОБА_2 , судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог, виснував, що факт проживання позивачки однією сім`єю із ОСОБА_6 з 2003 року до дня смерті останнього знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення якого має для позивачки юридичне значення, оскільки дозволяє її реалізувати право на спадкове майно.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, проте вважає, що оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про його права, свободи та інтереси, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не здобуто, а позивачкою – не надано, доказів, які в повній мірі підтверджують факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_6 , що між ними склались усталені відносини, які притаманні подружжю та сім`ї, відсутні належні та достатні докази того, що вони постійно спільно проживали, вели спільний побут, спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки притаманні подружжю. Апелянт категорично не погоджується із висновками суду про те, що ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_5 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки відсутні належні докази того, що ОСОБА_6 після смерті матері проживав у спадкованому будинку. На думку апелянта, суд не перевірив наявність спадкоємців після смерті ОСОБА_6 , а саме, його сина ОСОБА_9 та не залучив його до участі у справі. Також судом не залучено до участі у справі ОСОБА_1 , оскільки рішення у справі прямо впливає та стосується його прав та охоронюваних законом інтересів. На думку апелянта, позивачка, знаючи про наявність спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , за заявою ОСОБА_1 , не повідомила суду, а суд не перевірив наявність інших осіб, права яких можуть зачіпатись рішенням суду у даній справі. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими, такими що спростовуються встановленими у справі доказами. Зазначає, що про існування спадкової справи та, відповідно, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_5 їй відомо не було, на запит суду було отримано відповідь нотаріуса про відсутність заведених спадкових справ після смерті ОСОБА_5 . На думку позивача незалучення до розгляду у справі сина ОСОБА_6 – ОСОБА_9 не порушує його прав, оскільки останнім подано нотаріально посвідчену заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька.
В судовому засіданні представник апелянта адвокат Лозінський М.В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надійшла заява від ОСОБА_2 про розгляд справи без її участі. 
Представник Розсошанської сільської ради в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права. 
Згідно з п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення судом норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції або ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ОСОБА_4 , який на день смерті був зареєстрований і постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з дружиною ОСОБА_5 , 1930 року народження, що підтверджується довідкою №235 від 05.12.2024 виданої виконкомом Розсошанської сільської ради Хмельницького району, копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.11, 14).
Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та на право на земельну частку (пай) розміром 3,88 в умовних кадастрових гектарах, що належала йому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 012976.
Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_5 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок від 03 квітня 1998 року за р.№824, що підтверджується архівною довідкою №3123/01-15 від 18.12.2024 Хмельницького обласного державного нотаріального архіву (а.с.18).
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на день смерті була зареєстрована і постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.12). 
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.10).
За довідкою №249 від 16.12.2024 року, виданою старостою с. Баламутівка, с.Лугове, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 на день смерті була зареєстрована і постійно проживала за адресою АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_5 разом з нею, без реєстрації, постійно проживав її син ОСОБА_6 ( а.с.16).
Однак, за довідкою виданою сільським головою Розсошанської сільської ради №1303 від 11.11.2021 року ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , на день смерті була зареєстрована і постійно проживала за адресою АДРЕСА_1 , одна. Зазначені обставини підтверджуються також випискою з погосподарських книг Баламутівської сільської ради с.Лугове. З 2011-2025 роки – господарство закинутий об`єкт.
18 грудня 2024 року, на звернення ОСОБА_2 щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , приватним нотаріусом Гайдамакою О.В. надано відповідь ОСОБА_2 про те, що для вирішення питання успадкування нею майна та подальшого звернення до нотаріуса їй необхідно звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку, та/або встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем, встановлення факту спільного проживання та визнання спадкоємцем 4 черги, надати документи які підтверджують право власності спадкодавця на майно (а.с.31).
Довідка Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 20.11.2024 Ш-2519/0-0.502-2665/291-24 видана про те, що ОСОБА_4 , який проживав в с. Лугове Хмельницького (Ярмолинецького) району Хмельницької області, було видано Ярмолинецькою районною державною адміністрацією сертифікат на право на земельну частку (пай) по бувшому КСП "Зоря", с. Лугове Ярмолинецького району Хмельницької області розміром 3,88 вумовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно розпорядження голови Ярмолинецької районної державної адміністрації від 03.12.1996 року за №306-р. Сертифікат серія ХМ №012976 зареєстровано 09.12.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №230. 
Вартість земельної частки (паю) з урахуванням коефіцієнта індексації 5,041 станом на 20.11.2024 рік становить 60557,52 грн. Додатково повідомлено, що державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в замін сертифіката ХМ №012976 від 09.12.1996 року по бувшому КСП"Зоря", с. Лугове гр. ОСОБА_4 не видавався (а.с.24).
Згідно з відповіддю на запит суду від 30.01.2025 року №174/01-18 Хмельницького обласного державного нотаріального архіву, спадкова справа до майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , по даних архівного фонду Ярмолинецької державної нотаріальної контори в 2003-2004 роках не заводилась. 
Інформація з 2005 року викладена в інформаційній довідці зі Спадкового реєстру.
Згідно з доданою до вищевказаної відповіді інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_5 - 23.03.2022 року заведена спадкова справа номер 69215481, номер у нотаріуса 51/2022, місце заведення: приватний нотаріус Гребеннікова О.І., Старокостянтинівське шосе,20/3а, м. Хмельницький.
За таких обставин, суд мав докази щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , проте, належним чином їх не дослідив, не залучив до участі у справі, яка переглядається, як співвідповідача особу, що звернулася із заявою про заведення вищевказаної спадкової справи.
Як передбачено ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Згідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Частиною 2 статті 50 ЦПК України визначено, що участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.
В силу п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ, роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.
Пунктами 3, 4 частини 5 статті 12 ЦПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1, 2 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Аналіз положень ст. 48 ЦПК України свідчить про те, що відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси.
Як вбачається із доводів апеляційної скарги, наявних доказів у справі, апелянт ОСОБА_1 має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, не залучений до участі по справі, яка переглядається, як співвідповідач.
Розглядаючи справу, суд першої інстанції в порушення ч.5 ст.12, ст.51 ЦПК України не вирішив питання про можливість залучення до участі у справі ОСОБА_1 як співвідповідача, що унеможливлює правильне вирішення спору.
Оскільки заміна неналежного відповідача або залучення іншої особи в якості співвідповідача передбачає розгляд справи спочатку на стадії розгляду справи судом першої інстанції, апеляційний суд вказаних порушень усунути не може, так як спір між належними сторонами попередньо повинен розглядатись судом першої інстанції.
Недотримання судом норм процесуального права призвело до порушення права на справедливий суд і в силу п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України є безумною підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Разом з тим, скасування судового рішення через порушення судом першої інстанції норм процесуального права та відмова в позові в зв`язку з цим не є перешкодою позивачу захистити порушені права шляхом пред`явлення позову у встановленому законом порядку до належних відповідачів з наданням необхідних доказів на підтвердження своїх вимог.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з положеннями ст.141 ЦПК України, з позивача на користь апелянта підлягає відшкодуванню судовий збір за подану апеляційну скаргу по 2906,88 грн.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 02 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2906,88 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 04 серпня 2025 року.

Судді:                                                                         Т.О. Янчук

                                                                               Л.М. Грох

       О.І. Ярмолюк