ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 липня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/31702/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Білак С.В.,     
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року (суддя Кальник В.В.)  в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить суд: 
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 03.02.1997 по 31.12.1997 у ДВАТ «Шахтопрохідне управління № 10» ДП ВАТ «ДХК «Трест Горлівськвуглебуд» та у здійсненні перерахунку та виплати пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_1 з 03.02.1997 по 31.12.1997 у ДВАТ «Шахтопрохідне управління № 10» ДП ВАТ «ДХК «Трест Горлівськвуглебуд» та здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з дати її призначення - 07.07.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 07 липня 2024 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV.  Вказав, що згідно даних трудової книжки НОМЕР_1 від 07 лютого 1997 року та довідок про підтвердження пільгового стажу № 08/33 та № 08/34 від 30 вересня 2021 року, виданих ДВАТ «Шахтопрохідне управління № 10» - ДП ВАТ «ДХК» «Трест Горлівськвуглебуд», він має підземний пільговий стаж за Списком № 1 за період роботи з 03.02.1997 по 14.02.2013 рік 16 років 12 місяців.  Зазначив, що оскільки позивач має більше 15 років пільгового стажу на підземних роботах в шахті, пенсія йому повинна бути призначена у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», однак пенсія йому розрахована без застосування статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Ознайомившись з рішенням про призначення пенсії № 047250010834 від 19 вересня 2024 року, позивачем виялено, що пільговий стаж на підземних роботах за Списком №1, розрахований відповідачем, складає лише 14 років 7 місяців 17 днів, загальний страховий стаж становить 37 років 4 місяці 11 днів.  Відповідно до протоколу розрахунку стажу, врахованого для призначення пенсії, до пільгового стажу за Списком № 1 позивачу не зараховано 10 місяців 29 днів (з 03.02.1997 по 31.12.1997), а саме періоди роботи в ДВАТ «Шахтопрохідне управління № 10»: з 03.02.1997 по 09.04.1997 (2 місяці 8 днів) – підземним учнем гірничомонтажника, зайнятим повний робочий день на підземних роботах; з 10.04.97 по 12.11.1997 (7 місяців 3 дні) - підземним гірничомонтажником п`ятого розряду, зайнятим повний робочий день на підземних роботах; з 14.11.1997 по 31.12.97 (1 місяць 18 днів) - підземним учнем прохідника, зайнятим повний робочий день на підземних роботах.  У зв`язку з зазначеним, 10 жовтня 2024 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив зарахувати до його пільгового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії, період роботи за Списком № 1 з 03.02.1997 року по 31.12.1997 рік (10 місяців 29 днів) в ДВАТ «Шахтопрохідне управління № 10» - ДП ВАТ «ДХК» «Трест Горлівськвуглебу» та здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».  Листом від 08 листопада 2024 року № 60448-44000/Д-01/8-0400/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу відмовлено в зарахуванні спірного періоду роботи до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії по Списку № 1 та в перерахунку пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Відповідач обґрунтував свою відмову тим, що надана до заяви про призначення пенсії довідка ДП «Шахтопрохідне управління № 18» (м. Горлівка) про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 30 вересня 2021 року № 08/33 не може бути перевірена на відповідність заявлених у ній даних первинним документам, оскільки видана підприємством, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До пільгового стажу за Списком № 1 відповідачем зараховано лише періоди роботи з 1998 по 2013 роки за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.  З такими діями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивач не погоджується, вважає, що відповідачем безпідставно не зараховано до його пільгового страхового стажу за Списком № 1 спірні періоди роботи та відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржником зазначено, що за результатами розгляду заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 та доданих до неї документів, останньому з 07.07.2024 призначено пенсію за віком на пільгових умовах згідно із
пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058. До пільгового стажу Позивача за Списком № 1 зараховано періоди роботи з 1998 по 2013 роки за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Період роботи з 03.02.1997 по 31.12.1997 у ДВАТ «Шахтопрохідне управління № 10» ДП ВАТ «ДХК «Трест Горлівськвуглебуд» за довідкою від 30.09.2021 за № 08/33, яка видана ДП 6 «Шахтопрохідне управління № 18» (м. Горлівка), підлягає перевірці заявлених у ній даних первинним документам. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (зі змінами), уся територія Горлівського району включена до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та не мають доступу до архівних сховищ. Таким чином, можливість проведення перевірки достовірності видачі зазначеної довідки відсутня. Враховуючи викладене, обчислений пільговий стаж на підземних роботах за Списком № 1 складає 14 років 7 місяців 14 днів, що не дає права на призначення пенсії у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону № 345-VI.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 07 липня 2024 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV. 
10 жовтня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив зарахувати до його пільгового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії, період роботи за Списком № 1 з 03.02.1997 по 31.12.1997 (10 місяців 29 днів) в ДВАТ «Шахтопрохідне управління № 10» - ДП ВАТ «ДХК» «Трест Горлівськвуглебуд» та здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». 
Листом від 08 листопада 2024 року № 60448-44000/Д-01/8-0400/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу відмовлено в зарахуванні спірного періоду роботи до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії по Списку № 1 та в перерахунку пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки надана до заяви про призначення пенсії довідка ДП «Шахтопрохідне управління № 18» (м. Горлівка) про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 30 вересня 2021 року № 08/33 не може бути перевірена на відповідність заявлених у ній даних первинним документам, оскільки видана підприємством, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. 
Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови в зарахуванні періодів його роботи до пільгового стажу за Списком №1 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.          
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до   статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до   статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»   дія цього   Закону   поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Згідно з абзацом 3 частини 1   статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»   мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія   Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»   визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого   статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці») така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія   Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»   та встановлені пільги, належать працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
При цьому, таке право не пов`язано з поданням заяви про перерахунок пенсії, воно також кореспондується з нормою, викладеною у частині 1   статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка встановлює, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія   Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40   цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Щодо можливості зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 03.021997 по 31.12.1997, суд зазначає наступне.
Так згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 07 лютого 1997 року, позивача:
03.02.1997 прийнято підземним учнем гірничомонтажника, зайнятим повний робочий день на підземних роботах у Шахтопрохідне управління № 10 (наказ № 45/к від 03.02.1997); 
10.04.1997 переведено підземним учнем гірничомонтажника, зайнятим повний робочий день на підземних роботах (наказ №123/к від 10.04.1997); 
13.11.1997 переведено підземним учнем прохідника, зайнятим повний робочий день на підземних роботах (наказ № 384/к від 13.11.1997). 
Так, відповідачем у листі від 08 листопада 2024 року № 60448-44000/Д-01/8-0400/24 позивачу відмовлено в зарахуванні спірного періоду роботи до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії по Списку № 1 та в перерахунку пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки надана до заяви про призначення пенсії довідка ДП «Шахтопрохідне управління № 18» (м. Горлівка) про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 30 вересня 2021 року № 08/33 не може бути перевірена на відповідність заявлених у ній даних первинним документам, оскільки видана підприємством, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. 
Так, відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII та частини 1 статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі – Порядок № 637).
Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1 Порядку).
При прийнятті даного рішення судом також враховано те, що оскаржуване рішення не містить будь-яких зауважень щодо порядку оформлення трудової книжки позивача. Також, відповідачем не заперечується, що в спірні періоди позивач працював на посадах, що дають право на призначення пільгової пенсії.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5)
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі№ 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.
Отже, зазначеним Порядком передбачено підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою саме у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а страховий стаж, набутий після 01 січня 2004 року, підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.
Аналогічна правова позиція міститься у пункті 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 по справі № 509/4156/15-а (адміністративне провадження № К/9901/7504/18).
Відповідачем не спростовані відомості, які зазначені у трудовій книжці, а також не надано доказів того, що позивач не працював або спірний період роботи не відповідає дійсності, чи записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до пільгового стажу роботи, або взагалі відсутні.
Відсутність у позивача можливості надання відповідачу уточнюючих довідок про пільговий стаж роботи підприємств, архіви яких знаходиться на непідконтрольній українській владі території не може бути підставою для відмови йому у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.
Колегія суддів звертає увагу, що витребування та перевірка первинних документів є також правом пенсійного органу. Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.
Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до практики Верховного Суду зазначеної   в постановах від 28 серпня 2018 року  у  справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року  у  справі № 242/65/17,  відсутність у відповідача можливості  здійснити перевірку відомостей на підприємстві,  яке знаходиться  на  непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою  для  відмови  особі  у реалізації наявного у нього права  на  пенсійне забезпечення.
Соціальний захист державою осіб, які мають  право  на  забезпечення  їх  у  разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також  у  старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Тобто, в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового  стажу, як  громадянин України,  позивач  наділений  правом  на відповідний соціальний захист з боку держави,  яка  в особі своїх органів  не може  відмовляти  у  його наданні з формальних  підстав.
Також, колегія суддів зазначає, що у постанові Верховного Суду від 29 січня 2024 року у справі № 560/5001/2 зауважено, що виключно встановлення факту подання недостовірних відомостей, а не виникнення сумнівів і проведення перевірки, є підставою для неврахування довідки, а встановлення факту подання недостовірних відомостей може бути здійснено лише на підставі офіційних документів.
В цій справі відповідачем не доведено подання недостовірних відомостей для перерахунку пенсії, при цьому неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.
Колегія суддів наголошує, що в підтвердження пільгового стажу роботи, позивачем до пенсійного органу надано довідки ДВАТ «Шахтопрохідне управління № 10» ДП ВАТ «ДХК «Трест Горлівськвуглебуд» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 30 вересня 2021 року № 08/33 та № 08/34, в яких вбачається, що в період з 03.02.1997 по 14.02.2013 рік ОСОБА_1 працював в ДВАТ «Шахтопрохідне управління № 10» ДП ВАТ «ДХК «Трест Горлівськвуглебуд» підземним гірничомонтажником, підземним прохідником, стовбуровим зайнятим повний робочий день на підземних роботах, які передбачені Списком №1. 
Довідки видані на підставі наказів, особової картки, розрахункових відомостей по заробітній платі та наказів про атестацію робочих місць за увесь час роботи, складені відповідно до вимог чинного законодавства, містять підписи керівника та начальника відділу кадрів, засвідчені печаткою підприємства, видані на підставі особових рахунків, у довідці про розмір заробітної плати зазначено, що на всі виплати нараховані страхові внески до Пенсійного фонду України. 
Крім того, факт пільгового характеру роботи позивача у спірний період підтверджується відомостями ДВАТ «Шахтопрохідне управління № 10» ДП ВАТ «ДХК «Трест Горлівськвуглебуд» про кількість обліку робочого часу (виходів, спусків) в шахту за період з 03.02.1997 по 14.02.2013 та довідкою від 30 вересня 2021 року № 08/38 про розмір заробітної плати для призначення пенсії за період з 03.02.1997 по 14.02.2013. 
Таким чином, є обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що зайнятість позивача повний робочий день на підземних роботах у період з 03.02.1997 по 31.12.1997 повністю підтверджується записами трудової книжки та довідками про підтвердження наявного трудового стажу, наданими підприємством, а тому дії пенсійного органу щодо незарахування до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_1 з 03.02.1997 по 31.12.1997 у ДВАТ «Шахтопрохідне управління № 10» ДП ВАТ «ДХК «Трест Горлівськвуглебуд», є протиправними, відтак вимоги позивача підлягають задоволенню.
Суд першої інстанції правильно встановив, що при   зарахуванні періодів роботи з 03.02.1997 по 31.12.1997 у ДВАТ «Шахтопрохідне управління № 10» ДП ВАТ «ДХК «Трест Горлівськвуглебуд» до  його  пільгового  стажу по Списку №1, такий становитиме   більше 15 років, що дає позивачу право на призначення  пенсії за віком  в розмірі, передбаченому  ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Згідно  п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів  до  уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень  не  означає необхідності відповідати  на  кожен аргумент захисту  на  підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що  згідно  практики Європейського суду  з прав  людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти  України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно  до  п.58 якого суд повторює, що  згідно з  його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний  з  належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів  з  вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави,  на  яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його  не  можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді  на  кожен аргумент. Міра,  до  якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною  в  залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      С.В. Білак