Ухвала
 
14 серпня 2025року
м. Київ                                                                            
 
справа № 462/1998/23
провадження № 61-861св25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на постанову Львівського апеляційного суду                    від 09 грудня 2024 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати за банком право іпотекодержателя щодо нерухомого майна, а саме - квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 100,5 кв. м, як забезпечення вимог АТ «Універсал Банк» за кредитним договором від 31 серпня 2007 року № 11-1/600к-07, укладеним між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 ;
звернути стягнення на спірну квартиру шляхом продажу предмету іпотеки на електронних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, для задоволення грошових вимог позивача за кредитним договором від 31 серпня 2007 року № 11-1/600к-07       в сумі 64 121,85 доларів США.
 
Залізничний районний суд м. Львова рішенням від 11 червня 2024 року позов задовольнив. Визнав за АТ «Універсал Банк» право іпотекодержателя щодо нерухомого майна, а саме - квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 100,5 кв. м, як забезпечення вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» за кредитним договором від 31 серпня 2007 року            № 11-1/600к-07, укладеним між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 . Звернув стягнення на квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 100,5 кв. м, що належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09 березня 2016 року посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О. А., шляхом продажу предмету іпотеки на електронних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, для задоволення грошових вимог АТ «Універсал Банк» за кредитним договором від 31 серпня 2007 року                             № 11-1/600к-07 в сумі 64 121,85 доларів США. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
 
Львівський апеляційний суд постановою від 09 грудня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Угриновської Ю. В. задовольнив. Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 червня 2024 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.
 
У касаційній скарзі АТ «Універсал Банк», посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2025 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
17 березня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                       є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,                    є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції                              в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно                           з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті                               34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402, Верховний Суд                                 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на постанову Львівського апеляційного суду від 09 грудня 2024 рокупризначити до судового розгляду                                в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
 	 	
 	Є. В. Коротенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов